Pásmo IIL — Bělohorské — křídového útvaru v Poohří. 37 



Dybeř — Dřivčice. 



Profil 17, 18, 19. Obr. 8. 



V horním oddílu Peruckého důlu mezi Dybří a Dřivčicemi od- 

 kryto je pásmo III. na několika místech. U spodu nad pásmem II. 

 je vždy jíl modravý, na povrchu šedý, nad ním pak zažloutlé neb 

 bělavé jemné pisčité sliny, které v několika lomech jsou tu otevřeny 

 a obsahují též modravý křemitý vápenec. Zvláště tu byl příhodný 

 profil 18. pro úplnou přístupnost jeho vrstev dolní části pásma IIL 

 v mocnosti 19 -6 m a pro několik skamenělin kterých tu nalézti bylo 

 možno. Ve vrstvě 3. nalezli jsme tu: 



Oxyrhina angustidens, zub. 

 Mammites sp. 

 Exogyra lateralis 

 Gastrochaena amphisbaena 

 Eucalyptus Geinitzi 



Tato vrstva 3. je šedožlutý jemný písčitý slin s četnými malými 

 kousky limonitu od velikosti máku až po velikost hrachu. Povstaly 

 proměnou pyritu. Od nich zbarvuje se okolí do žlutá. 



V souvrství 4. nalezl jsem: 



Nautibus sublaevigatus. 

 Inoceramus labiatus. 

 Ostrea sp. 

 Exogyra lateralis. 

 Fucoides. 



Uprostřed mezi Pohodnicí (profil 19.) a Dřivčicemi, ve výši as 

 290 m n. m., kde cesta pojednou se v levé stráni vzhůru zdvihá, 

 tam zapadá pode dno důlu pásmo II., načež tvoří stráň Peruckého 

 důlu u Dřivčic pouze pásmo III. Mezi tímto místem a Pohodnicí plno 

 pramenů vody vytryskuje z oboru jilovité vrstvy nejspodnější části 

 pásma III. 



Totéž složení jako v Peruckém tarasu má pásmo III. v By- 

 tínském tarasu. O pásmu IIL mezi Peruckým cukrovarem a novým 

 dvorem Dybeř jednali jsme již. Přikročme tedy k severní stráni 

 tarasu tohoto, kde jsou vrstvy lépe odkryty. 



