2 XXIV. Em. Rádi: 



čatně spolu srostlých, aneb obsahuje větší zrnko jednu až tři tenší lamelly, 

 doprostřed dvoj čatně vsunuté. Srůstání takové bývá ovšem patrno teprve 

 mezi skříženými nikoly. Pyroxen obsahuje v sobě mnoho drobných dutin, 

 na první pohled jakoby drobných tělísek rovných a zakřivených; rozličná 

 síla jejich kontur ukazuje, že uzavírají jednak kapaliny, jednak i plyny, 

 nezřídka pak natrefíme také kapalinu a plyn zároveň. Zvláště husté 

 jsou uzavřeniny v partiích přeměněných podél trhlin. Tu bývají orien- 

 továny často rovnoběžně k trhlinám a jsou v takových místech pa- 

 trně původu druhotného. 



Úchylka zhášení tohoto jednoklonného pyroxenu měřena byla 

 na plochách prismatu na 31° — 32°, na klinopinakoidu (tedy maxi- 

 mální,) kolem 40°. Nejvyšší interferenční barvy jsou asi takové jako 

 u zdejšího amfibolu. O podrobnějším určení minerálu toho rozhodla 

 také chemická analysa. 



2. Bronzit. Bronzit tvoří asi Vs ce ^ hmoty horniny, jest ve 

 výbruse čirý, někdy slabě načervenalý, omezení má zase vůči živcům 

 idiomorfní, v sousedství jednoklonných pyroxenu bývá ponejvíce allo- 

 triomorfní, avšak ne tuze nepravidelný. Idiomorfní plochy jsou plochy 

 hranolové a obou postranních pinakoidů. Stěpnost jest podle ooP doko- 

 nalá, méně dokonalá dle ooPoo. Idiomorfní individua bývají na příč- 

 ných průřezech osmiboká. Tu a tam bývá bronzit také srostlý s jedno- 

 klonným pyroxenem rovinou, která v jednom pozorovaném případě 

 byla štěpným pinakoidem bronzitu. V neporušené hmotě bronzit mívá 

 málo uzavřenin, leda tu a tam kapku čiré tekutiny. Při proměně 

 však vyskytnou se i v něm hojnější kapičky čiré tekutiny, někdy i se 

 železitým kalným práškem při puklinách a jsou opět patrně původu 

 druhotného. 



3. Živce. Ze živcových zrnek jsou zachovány již jen sporé 

 zbytky nerozložené, jsou již největším dílem přeměněna. Mezi 

 skříženými nikoly jest viděti, že někdy byla ta zrna tak veliká jako 

 zrna pyroxenová, často menší, ale nikdy drobná. Omezení jejich jest 

 všude allotriomorfní a vyplňují tudíž živce mezeru mezi pyroxeny. 

 Pokud se dá souditi ze zbytků živcových a ze způsobu seřadění čá- 

 steček přeměnou vzniklých, jest živec složen obyčejně z několika 

 lamell, které bývají značně široké, působením rozkladu se stává 

 mnohočatnost málo zřetelnou. Lom světelný jest ve plagioklasu vždy 

 vyšší nežli v balsamu kanadském. Úchylka souměrného zhášení na 

 lamellách, dle zákona albitového srostlých, v zachovalých zrnkách 

 měřená, činila na některých průřezech až 37 1 / 2 ° 5 na jednom jedinci 30°, 

 na jiném zase 18 a / 2 "- Úchylky tyto svědčí, že živec původní náleží 



