Galibro ze Studeného v okolí Jílovském. 3 



labradoritu, zdá se však dle velkých tu a tam pozorovaných úchylek, 

 že některé zrnko mohlo náležeti i anorthitu. 



Původní uzavřeninou živců bývají kapičky čiré tekutiny s bu- 

 blinkou plynu ; kapiček těch přibývá nápadně mnoho na místech roz- 

 pukaných a obsahují pak někdy i kalný železitý prášek přimísený. 



Všechny jmenované nerosty, pyroxen jednoklonný i rhombický 

 i živce jsou někde mnoho, jinde méně proměněné. Proměna pyroxenů 

 děje se jednak od kraje, pak i na trhlinách štěpných a na puklinách, 

 jinde však bývají celá zrnka jednotlivě proměněna na pseudomor- 

 fosy dosti kompaktní. 



Z jednoklonných pyroxenů vzniká uralitu podobný amfibol, který 

 bývá tak k původnímu nerostu orientován, že obyčejně vertikální osa 

 obou nerostů jest rovnoběžná, někdy bývá zároveň rovnoběžná i ro- 

 vina souměrnosti, jindy jest poloha jiná, snad i nepravidelná. Na 

 příčných řezech lze v uralitickém amfibolu konstatovati štěpnost 

 amfibolickou a zároveň také trhliny dle štěpnosti augitické. Opticky 

 se ve výbruse charakterisuje uralitický amfibol jako nerost zřetelně 

 pleochroický, délky na podlouhlých průřezech opticky positivní ; pro 

 úchylku zhášení a pleochroismus ustanoveny tyto hodnoty: 



V rovině. 



Úchylka zhášení: 



12 c 



17-5° 



kolmé na coP 



Pleochroismus : ton 

 zbarvení pro chvění světla : 



1 1 c : zelenavý do modravá, 

 absorbée slabá; 

 J_ c : zelenavě žlutavý ; ab- 

 sorbée velmi slabá ; 



1 1 c modravě zelenavý, 

 JLc žlutavý až skoro čirý 

 (ve velmi tenkých desti- 

 čkách); absorbée v obojí 

 poloze sotva patrná; 



|| c modravě zelený, ab- 

 sorpce patrná; 

 J_c zelenavě žlutý, světlý; 



|| dle kratší diagonály 

 nažloutlý, světlý; 



|| dle delší diagonaty pris- 

 matu bledě zelený s patrnou 

 absorpcí. 



i* 



