Gabbro ze Studeného v okolí Jílovském. 7 



Činí tedy pyroxen jednoklonný asi 59% t. j. asi 3 / 5 celé horniny. 

 Součet kvocientů kysličníků (0883) činí více než kvocient Si0 2 . Po- 

 važuj eme-li však ztrátu žíháním vzniklou za vodu resp. součást ne- 

 náležející ku chemické podstatě horniny, a to pro horninu tak pře- 

 měněnou jest z velké části jisto, máme součet kvocientů kysličníků 0*809, 

 t. j. skoro týž jako pro Si0 2 a obdržíme pak pro hlavní sloučenství 

 hmoty jednoklonného pyroxenu vzorec Ca(FeJSiO s . Máme zde jedno= 

 klonný pyroxen železnatovápenatý, aluminia a magnesia prostý, nále- 

 žející tudíž do skupiny Hedenbergitu. a ) Dle % obsahuje skoro tři- 

 kráte, dle kvocientů skoro čtyřikráte tolik CaO jako FeO, mimo to 

 kolem 5% alkalií. 



Ze sloučenství jednoklonného toho pyroxenu následuje dále, že 

 také uralitický amfibol z něho vzniklý jest Mg prost a patří tudíž 

 k amfibolům železnatovápenatým. Z hustoty našeho gabbra (3-102) 

 lze vypočísti také poněkud i hustotu jeho jednoklonného pyroxenu. 

 Vezmeme-li hustotu bronzitu asi na 33 a hustotu labradoritu složení 

 A^An., na 2'7 obdržíme pro jednoklonný pyroxen (a uralit z něho 

 vzniklý) hustotu 32, což jest hodnota blízká hodnotě hustoty jedno- 

 klonných pyroxenu na uralit často přecházejících. 2 ) — 



Z tohoto pojednání následuje hlavně, že tuhá hornina ze Stu- 

 deného, dosud za diorit považovaná, jest vlastně gabbro velmi pře- 

 měněné, složené původně z jednoklonného pyroxenu železnato vápenatého, 

 jehož zrnka tu a tam ve výbruse poněkud i na diallag upomínají, 

 pak z labradoritu a bronzitu. 



Že pak v mikroskopických průřezech vyskytuje se mnoho trhlin 

 starých, vyplněných již nerosty pozdějšími, přeměnou původních ne- 

 rostů vzniklými, hlavně uralitem, svědčí takový zjev o tom, že na 

 horninu působil někdy velký horský tlak. Působení tlaku takového 

 lze dle geologických poměrů okolí klásti hlavně do oné doby, kdy blízká 

 žula měla vystoupiti, nebo vystoupila; z čehož následuje dále, že 

 gabbro naše jest starší nežli žula v okolí se vyskytující. Úsudky zde 

 podané jsou tuším také povšimnutí hodný při vysvětlování některých 

 poměrů geologických nejbližšího ztatonosného okolí. 



Práce tato byla vykonána v petrografických cvičeních soukr. do- 

 centa dra J. Barvíte na c. k. české universitě v zimním semestru 1896/7. 



J ) Cf. Dana, Mineralogy 6. ed. London 1892. pag. 359 anal. c. 43. 

 a ) Cf. ibid. pag. 390. 



Nákladem Král. České Společnosti Nauk. — Tiskem dra Ed. Grégra v Praze li 



