Přehled fauny obratlovců „z česk. massivu" za éry anthropozoické. 23 



Též rod Erinaceus z Plioceim neznámý, ač v starších vrstvách 

 několik druhů se objevuje. 



Carnivora. 



Z Felidů přicházejí v Pliocenu : Felis pardinensis, F. arvernensis, 

 F. brevirostris, F. isiodorensis (Auvergne a částečně Val d'Arno), F. 

 Christoli (Montpellier) ; několik nejistých tvarů v Epplsheirnu. Rozvoj 

 podrodí : Leo, Leopardus, Lyncus a Felis s. str., zapadává hlavně do 

 Diluvia. Rod Machairodus zastoupen v Pliocenu několika druhy. 



Z Hyaenidü objevují se v Pliocenu: Hyaena arvernensis, H. Per- 

 rieri a H. brevirostris, z nichž druhá se blíží diluvialní H. spelaea 

 a tato recentní H. croruta. 



Z Canidů objevuje se podrodí Lupus v mladším Pliocenu druhy: 

 Canis (Lupus) etruscus, C. Falconeri (Val d'Arno), C. borbonicus, C. 

 issiodorensis, C. megamastoides (Auvergne — v Americe čtyry druhy). 



Ohledně původu některých tvarů psa domácího budiž uvedeno, 

 že považuji diluvialní tvar Canis hercynicus Woldř. za praotce před- 

 historického psa Canis fam. Spaletti Strobel a několika malých psů 

 recentních (jako špiclíka, též italského „Cane volpino"), při některých 

 z těchto malých psíků zdá se bráti podíl též severoafrický „Fenek." 



Od diluvialního Canis Mikii Woldř. pochází bezpochyby před- 

 historický Canis fam. palustris Rütim. a *C. f. pal. ladogensis Anučin, 

 od nichž pak naši křepeláři, též asi „Cane bracco" italský, snad 

 i psy národů severosibiřských a severo-západoamerických ; domnívám 

 se, že malý tak zvaný „zdivočelý pes" Syrie není nikoliv zdivočelý, 

 nýbrž přímý potomek diluvialního Canis Mikii, jenž se tu zachoval 

 v původním stavu divokém až podnes a že jest tudíž příbuzným Ca- 

 nis fam. palustris Rütim. 



Od diluvialního Canis intermedius Woldř. pochází předhistorický 

 Canis fam. intermedius Woldř. a snad C. f. Inostranzevi Anučin, od 

 nichž pes ovčácký (Canis pastoreus) a nejspíše též italský „mastino" 

 (C. rudus). 



Od diluvialního Canis ferus Bourgnignat pochází nejspíše před- 

 historický Canis familiaris optimae matris Jeitteles (silnější tvar) a od 

 toho nejspíše velcí psi honící. 



Od diluvialního Lupus Suessii Woldř. mohl by pocházeti Canis 

 f. decumanus Nehring, kterýžto pes podle autora tohoto upomíná na 



V podrobnostech poukazuji v ohledu tom na spisy své nahoře 



