Přehled fauny obratlovců „z česk. massivu" za éry antkropozoické. 33 



aneb až za druhého aneb až po zalednění posledním. Kdežto v Alpách 

 předpokládá Penck a vícero geologů trojí zalednění, z něhož první po- 

 dle v. Ammona io ) nezasáhalo až do bavorsko- švábské výšiny, předpo- 

 kládají němečtí a švédští geologové pro sever evropský též trojí zaled- 

 nění, avšak poslední nezasahávalo přes Skandinávii, takže pro severní 

 Německo a Rusko předpokládá se jen dvojí zalednění, první hlavní 

 a nejrozšířenější, druhé slabší, a mezi nimi období meziglacialní. n ) 

 Pro zjev přistěhování se k nám fauny glacialní a stepní jest důleži- 

 tějším zaledňování severní Zde většina badatelů kloní se k náhledu, 

 že fauna glacialní rozšířila se u nás za hlavního zalednění (prvního 

 v Severoněmecku, druhého v Skandinávii) a fauna stepní za následu- 

 jícího období meziglacialního (prvního v Severoněmecku, druhého v Skan- 

 dinávii). Náhledu toho jest i Nehiung 12 ) vůči stepní fauně z Tririic u Ústí 

 n. L. ; sám souhlasím s tím úplně, jen že řadím faunu stepní s ohle- 

 dem na to, že v oblasti naší stopovati se dá dosavád jen vliv hlav- 

 ního zalednění, nikoliv však dalšího, k období poglacialnímu u nás, 

 tudíž v oblasti nezaledněné. 



Vůči poměrům vylíčeným jest pochopitelno, že v téže širší oblasti 

 mohly žíti současně u přechodu měnících se poměrů klimatických dvě 

 z uvedených faun vedle sebe, tak fauna předglacialní a fauna glacialní 

 hlavně u nás; na konci období glacialního (hlavního zalednění) fauna 

 glacialní podél ledu a sněhu v pohoří, kdežto v předhoří a v nížinách 

 se již rozšiřovala fauna stepní; taktéž mohly vedle sebe existovati 

 u přechodu fauna stepní a pastevní, fauna pastevní a lesní, čímž vznikly 

 zbytky faun smíšených, s nimiž se tak často, hlavně v jezkyních, 

 setkáváme, nehledě zde ku promíchání uloženin následkem do jezkyň 

 vnikajících vod; tak se setkáváme na př. se smíšenou faunou 

 glacialní a stepní v Sudslavicích v rozsedlině I, se smíšenou faunou 

 pastevní a lesní v Sudslavicích v rozsedlině II. V ohledu tom poukazuji 

 na podrobnější pojednání v práci mé „Reste diluv. Faunen und des 

 Menschen im Waldviertel Niederösterreichs." 13 ) 



10 ) v. Amnion: Die Gegend von München. Festschr. d. Geograph. Gesellsch., 

 München 1894. 



n ) O hypothesi J. Geikieově předpokládající docela šestero zalednění, po- 

 rovn. poznámky ve spise mém: „Fo s silní fauna stepní z košířské Bulovky." Bozpr. 

 Čes. akad. věd. 1897, str. 33. 



12 ) Nehring: Einige Notizen über die Steppenfauna von Türmitz in Böhmen. 

 Neues Jahrb. f. Miner. cit. B. IL 1894. 



13 ) Denkschriften d. kais. Akademie d. Wiss. Wien, 1893, B. LX. p. 61—64. 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1897. 3 



