Ještěr Polyptychodon Ow. 3 



po Owenovi i Lydekker 5 ) a Sraith Wooclwarď 5 ) uvádějí : P. intermptus 

 Ow. a P. continuus Ow. Prvého druhu byly s počátku známy jen 

 zuby a kus dolejší čelisti (viz u Owena tab. X., XL, XIV.); v po- 

 zdějším supplementu své práce (č. III.) popsal a zobrazil Owen část 

 čelisti s prázdnými alveolami zubu a zadní i střední část hořejší 

 partie lebky (tab. IV.), pak těla obratlův a fragment žebra (tab. V. 

 a VI.). Úlomek lebky nalezený r. 1860. u Sommersetu svědčí o zna- 

 menitých rozměrech její; máť fragment délku větší než 90 cm, a to 

 bez nejpřednější části lebky, jež tedy niusila míti délku větší jednoho m ! 

 Některé části kostry popsal a zobrazil Owen bez bližšího udání, 

 kterému druhu r. Polyptychodon náležejí (jmenuje prostě jen tento 

 rod). Owen uvádí tyto vrstvy v Anglii, kde byl Pol. interruptus 

 posud zjištěn : Upper Chalk, Cambridge Greensand, Lower Chalk. 

 Také v křídových vrstvách Lewesských jest nalezen, i měl tudíž 

 značné rozšíření vertikální (cenoman, turon, senon). Ostatně není ani 

 horizontální rozšíření nepatrné : známeť jej na př. z Anglie, z Čech, 

 z Ruska. 



U nás (Fric, Reptilien und Fische) byly v bělohorské opuce 

 nalezeny po většině jen isolované zuby druhu Polyptychodon inter- 

 ruptus Ow., totiž až na některé výjimky jen kamenné výplně z pul- 

 pové dutiny zubu. Dentin, cement a email jest na nich zachován jen 

 velmi zřídka ; pravou podobu zubu poznati lze nejlépe podle odlitku 

 (Fric, str. 1., obrazec v textu, Fig. 1.). Tato kamenná jádra z dutiny 

 zubů ve sbírkách musejních mají délku 7 — 12 cm, šířku 1 — 4 cm, 

 jsou na štíhlé špičce mírně zakřivena, mají průměr ovální, ano jsou 

 někdy se stran dosti smáčkla. Větší průměr průřezu na př. u jednoho 

 jest 22 mm, menší jen 10 mm. V citovaném svém spise o plazech a 

 rybách českého útvaru křídového popsal Fric tyto zuby (str. 1., 2.; 

 koruna zobrazena i na Tab. 1. Fig. 3.), tělo obratle (Tab. 1., 2.) u 

 činí stručnou zmínku o dvou fragmentech dolní čelisti, pak o něko- 

 lika ploských, chatrně konservovaných kůstkách patrně z lebky ta- 

 kového ještěra. V lomu, kde byly tyto úlomky nalezeny, pohříchu se 

 již nepracuje, tak že nových nálezův odtamtud očekávati nelze. 

 Prof. Waagen prý tam dal kdysi pátrati po zbytcích Polypty- 

 chodonta, i podařilo se mu dle doslechu získati takový fragment 



5 ) E. Lydekker : Catalogue of the fossil Eeptilia and Amphibia in the 

 B. M. Part II. London 1889. 



6 ) A. Smith Woodward (and Sherborn) : A Catalogue of British Fossil Ver- 

 tebrata. London 1890. 



1* 



