Ještěr Polyptycliodon Ow. 7 



čelisti nmsily by zuby mnohem šikměji v před býti nakloněny. V zadu 

 v pískovci (obr. 2., u kořene III, nahoře) vězí koruna zubu patrné 

 ulomeného, jež se tu zachovala téměř ve příčném průřezu: kolem 

 kamenného jádra vidíme tu vrstevnatý dentin a teninký hnědý email 

 s charakteristickými podélnými lištnami. O těchto vrstvách zubu 

 v odstavci zvláštním ještě promluvíme. Jen tolik tu dodáme, že kolem 

 kořenů zubu (kolem cementu) viděti všude jinak zbarvenou, našedi- 

 vělou obrubu 3 až i 4 mm tlustou, z vápnitého pískovce; jak se do 

 alveol dostala či jak tam vznikla, o tom určitého a nade všecku po- 

 chybnost platného soudu pronésti nelze. 



M 



Obr. 2. Polyptychodon interruptus Ow., 



úlomek lebky zezadu (zmenšen na 1 / 2 ); a alveloarní val („alveloar wall", Owen), 



a' ztlustlý okraj vnitřní alveloarní části hořejší čelisti („tbickened border of the 



alveloar plate"), [t>] poloha vomeru ; III nejzadnější zub v alvéole. 



Z lomu u Zámostí. 



Zachovalé kosti fragmentu vězí v šedém pískovci vápnitém i po- 

 někud hlinitém (na našich obrazcích temnějším, než kost) ; na levém 

 okraji zkameněliny u pohledu ze zpodu (obr. 1.) jest pískovec — 

 rozdělený ve dvé kostěným můstkem m' — již ohrazen kostí (viz 

 i pravou polovinu obr. 2.). Není pochybnosti, že tu ležel dvojitý 

 vomer; po levé straně jeho (arci u pohledu ze zpodu; pohlížejíce na 

 lebku ze zadu bychom musili říci: po pravé straně) by se opakoval 

 převrácený náš obr. liz rozměrů zámostského fragmentu, jenž 



