2 XXIX. Jos. Jaroši. Soukup: 



velikosti prostřední, jak lze konstatovati ze sledů kamení v ornici 

 na polích, než není žádný lom otevřen, aby mohla býti vybrána náležitě 

 čerstvá hornina ku souvislému zkoumání. Toliko dioritová partie pokrajní 

 jest poněkud otevřena a ta má sloh porfyrovitý. Zde následuje výpis 

 toliko této části, která zajisté se stanoviska geologického i petro- 

 grafického není bez významu. Strukturně podobná hornina vyskytuje 

 se ostatně také poblíže kraje v amfibolické žule u Pecerad na jižním 

 svahu kopce Špičky zvaného. 



Diorit Hučický jest hornina masivní, porfyrovitého slohu, na 

 dálku zelenavě šedé barvy. V jemnozrnné až drobnozrnné hmotě, slo- 

 žené ze bělavého plagioklasu a bledězelených zrnek jednoklonného 

 pyroxenu (se přimíseným tmavším amfibolem) vězí značně větší zrna 

 temně zeleného amfibolu, ponejvíce kolem 5 mm veliká. Hornina jest 

 nápadně tuhá. Jemnější zrnitá čásť její navlhčena byvši vodou ssaje 

 ji snadno do sebe, jest tudíž místem jemně porovitá, a přikápneme-li 

 ještě kyseliny solné, syčívá tu a tam poněkud malou chvilku, pro- 

 zrazujíc přítomnost uhličitanu vápenatého. Do hloubky však jeví se 

 se hornina býti zachovalejší než-li na povrchu. Ale ani sloh právě 

 vypsaný není všude v hornině naší stejně vyvinut. Nalezneme v hor- 

 nině této dosti časté světlejší žíhání, t. j. na 1 / 2 pídě až přes píď 

 dlouhé podlouhlé partie, k oběma koncům súžené, složené asi z l 1 /., cm 

 dlouhých, 1 — l l j 2 mm tenkých sloupků amfibolu, nepravidelně roz- 

 ložených v jemnozrnné hmotě živcové, do níž amfiboly ty zasahují 

 z porfyrovité horniny samé. Jsou to patrně partie vzniklé při samém 

 tuhnutí horniny, kdy velké amfiboly ještě rostly a svědčí, že magma 

 nebylo všudy přesné homogenní. Nalezneme i drobné puklinky vzniklé 

 v téže době, na jejichžto stěnách nejdříve amfiboly podobně rostly 

 značně do délky, a potom teprve byla puklina vyplněna živcem, někdy 

 směsí živce a křemene. Také aplitové žíly prostupují zde horninou, 

 podobně jako blízkou žulou. Aplit tento vyplňuje však pukliny vzniklé 

 v hornině teprve po jejím úplném ztuhnutí, neboť stěny pukliny 

 jsou ostré, jako v obyčejných puklinách bývá, a nerostly na nich 

 součástky dioritové dále. Ostatně aplitové žíly tyto mají také místem 

 tvářnost pegmatitu. 



Zajímavější ještě jsou jiné až přes 1 / 2 pídě široké žilky hmoty 

 dioritové, se zdejším dioritem příbuzné, které procházejí starými 

 puklinami jejími činíce paralelní proužky rozmanitého slohu podle 

 stěn puklin oněch. Po obou krajích puklin takových bývá hmota žilky 

 této dioritové jemnozrnná, dále do vnitř drobnozrnná, skoro porfyro- 

 vitá, uprostřed pak zrna ještě poněkud většího. Jest patrno, že naše 



