16 XXXn. Al. Mrázek : 



und besassen ein viel kompakteres Aussehen wie sonst. Ich glaube 

 jedoch nicht, hierauf sich Gewicht legen zu dürfen; vielleicht ist diese 

 Erscheinung eine Folge von Kontraktionszuständen. Etwas ähnliches 

 findet auch Pintnbr in seinen Untersuchungen ; beide Zustände dieser 

 Zellen sind von ihm in Figuren dargestellt." Nutno především podo- 

 tknouti, že odkaz na Pintnera není správný, neb jedná se na zmíněných 

 obrazcích Pintnerových skutečně jen o různé poměry kontrakce jed- 

 něch a těchže buněk. O něco podobného se však zde nemůže jednati 

 již proto, že tato domnělá kontrakce jeví se konstantně jen v končině 

 zmíněné. 



Jest patrno, že v této končině buüky subkutikulárn í jsou 

 zřetelnějším plasmatickým tělem nadány, takže téměř celý prostor 

 k ořové vrstvy zabírají. Mezi nimi zalézáme těsně uloženy kanály ex- 

 kreční a buňky exkreční (podivuhodno jest, že u těchto nemohl jsem 

 sledovati podobného zbarvení plasmatického těla buňky, ačkoliv při- 

 znati dlužno, že právě v těchto končinách sledování buněk exkrečních 

 nesoucích plaménky vířivé jest pro přečetné buňky subkutikulárni 

 velmi znesnadněno) jakož i vedlejší větve nervové a sporé buňky 

 resp. jádra parenchymová. Ačkoliv zde buňky subkutikulárni velmi 

 hustě stojí a různý tvar rozvětvený, nejřídčeji ovšem vřetenitý jeví 

 jest přece i zde zřetelná radiální orientace těchže vytknutá již dříve 

 při jiné příležitosti jako pro buňky subkutikulárni význačná. Ačkoliv 

 jest obraz korové vrstvy v krku, již dle toho, co jsme dosud vylíčili 

 a co nám výkres, na kterýž jsme odkázali (31. tab. 4.) podává, velmi 

 zajímavý, nespočívá v tom přece důležitost celé věci, nýbrž v něčem 

 jiném, čehož si Will ale nepovšimnul z příčin, jež pokusím se nazna- 

 čiti. Vidíme totiž již na citovaném obrazu našem, že i ve střední 

 zóně, kdež jinak jest jen parenchym, nacházíme zcela totožné buňky, 

 jaké jsou v partii korové a jdemeli v sérii řezů ku předu vidíme, že 

 buněk takových v střední vrstvě vždy více přibývá, až posléze celá 

 střední část vnitřního prostoru jest vyplněna buňkami subkutikulár- 

 ními (obr. 23. tab. 3.) Ještě více do předu počínají mizeti opět buňky 

 tyto až přijdeme opět na místa, kde jako na obr. 22. jenž znázorňuje 

 řez těsně za příssavkami vnitřní prostor vyplněn zase jen parenchynem. 

 Jedná se tedy o poměrně krátký axiální sloupec buněk táhnoucí se 

 ve střední vrstvě a jak ukazuje obr. 23. na ventrální a dorsální straně 

 se zevní vrstvou buněk subkutikulárních souvisící. Souvislost tato 

 jakož i úplně stejný tvar těchže ukazuje, že jsou to buňky se sub- 

 kutikulárními totožné. Proč Willovi poměry ty ušly, vysvětluji si ná- 

 sledovně. Pokud je pozoroval, jsou to as záhadné buňky, jež Will 



