18 XXXII. Al. Mrázek: 



takových řezech, kde jako v partii krční nevyskytují se ještě orgány 

 pohlavní (obr. 24. tab. 3.) nalézáme v rozsáhlé střední části jen několik 

 málo jader parenchymových (obyčejně 5 — 9). To jest asi vše, co bychom 

 podstatného o poměrech parenchymu u Archigeta říci mohli, avšak 

 zde jest vhodné pojednati spolu i o struktuře ocasního přívěsku. Již 

 při pozorování za živa vidíme, že histologická skladba ocasního pří- 

 věsku jest naprosto jiná než skladba ostatního těla. Charakter její 

 možno označiti rozhodně jako embryonální. Základní hmotu přívěsku 

 ocasního tvoří opět parenchym, avšak docela jiného vzhledu než 

 v ostatním těle. V bledé nebarvící se hmotě na pohled zcela homo- 

 genní nalézáme četná veliká i menší oka sítiva. Pamětihodno jest však, 

 že tyto trámečky sítiva z lesklé slabě zrnité hmoty tvořené objímají 

 resp. tvoří jakési dutiny vyplněné zmíněnou homogenní hmotou zá- 

 kladní stejnoměrně ton barevný přijímající v nichž pak nalézáme 

 veliká jádra jen slabě se barvící a volně v dutinkách těch uložená. 

 Zřetelnějšího nahloučení plasmy kol jader těch nelze znamenati rovněž 

 jako ne, že by se sítivo upínalo až na jádra. Z krátká máme zde 

 zjev velikých vodnatých buněk těsně k sobě přiložených a blanami 

 svými spojených, tedy obraz, jakým celá řada autorů povstání paren- 

 chymu u trematodů a cestodů skutečně též vykládá. K periferii ocas- 

 ního přívěsku pozorujeme však jádra jiná menší a temněji se barvící 

 jež však jest těžko mnohdy přesně od předešlých rozlišiti. V samé 

 periferii pod blanou zevní nalézáme též temnější poněkud pásmo 

 zrnité protoplasmy. V tomto pásmu též vyskytují se podélná a okružní 

 vlákna svalová, jež však jsou velmi nezřetelná, takže o přítomnosti 

 těchže jsem se bezpečně přesvědčil jedině vitálním zbarvením modří 

 methylovou. Mimo to však nalézáme porůznu roztroušena v ocase 

 malá jádra velmi intensivně barviva přijímající, u nichž i příslušná 

 těla buněčná jsou zřetelná. Tyto elementy jsou nápadnými a ostře 

 vystupují i po užití nejelementárnějších barviv jako k. př. kamen- 

 cového karmínu. Tvar jejich podává obr. 50. dle preparátu zbarveného 

 Heidenh. železitým haematoxylinem. Nejlépe snad bylo by vyložiti 

 buňky tyto za myoblasty. 



Co se blány obalující ocasní přívěsek týče, jest to tenká lesklá 

 blána zcela jiné povahy než složitá blána zevní, jakouž jsme na trupu 

 seznali. Jest to jednoduše larvová blána zcela odpovídající k. př. 

 larvové bláně těla Cercarií. Naposledy zmíniti se musíme o tom, že 

 v ocasním přívěsku a sice konstantně na zadní části téhož těsně na- 

 hloučeny nalézají se známé tři páry embryonálních háčků, dosahující 

 délky 0,008 — 0,014 mm. Tvar háčků těchto, jenž u každého ze tří 



