34 XXXII. Al. Mrázek: 



tělní dutiny hostitelovy, což by rozhodně pro cizopasníka bylo ško- 

 dlivým a dalším plýtváním materiálem beztoho již u Cestodů tak dost 

 značným, jednostejně ať by již tímto způsobem (bez projití rourou 

 zažívací) do těla oligochaeta dostávší se vajíčka schopna byla zde 

 dalšího vývoje či nikoliv. Dále však zvětšuje se tímto způsobem ne- 

 obyčejně objem cizopasníka, tudíž i tlak, jejž na ústroje hostitelovy 

 vykonává, i jest pravděpodobno, že mnohem spíše může přivodéna 

 býti degenerace po případě perforace stěny tělní, aneb i smrt ho- 

 stitelova, z kterýchžto obou případů pro další propagaci našeho pa- 

 rasita patrný význam by kynul. 



Zbývá nám nyní pojednati ještě o histologické struktuře orgánů 

 pohlavních, pokud se to nestalo již v předcházejícím. Jak varlata, tak 

 ovaria a trsy žloutkové leží v parenchymu, aniž by ostře ohraničena 

 byla nějakou zvláštní blánou proti tomuto, jak zejména můžeme se 

 přesvědčiti na mladých exemplářích, kde se orgány ty počínají teprve 

 tvořiti a representovány jsou jen několika málo buňkami (obr. 44. 

 tab. V.). Teprve v pozdějších stadiích vidíme, že parenchymové sítivo 

 tvoří kolem jednotlivých váčků jakýsi pevnější obal, k čemuž ještě 

 přispívají mezi tím probíhající vlákna svalová, avšak přece nedochází 

 ku vytvoření obalu určitého, jaký se u Caryophyllaea domníval viděti 

 Will. Souhlasím tudíž v té příčině se St. Rémyji. 6 ) 



Varlata jsou malé váčky as 0.04 mm v průměru měřící. Poměry 

 spermatogenesy zdají se býti dle toho, co jsem dosud poznal, velmi 

 zajímavými, avšak můj nepatrný materiál nestačil k důkladnému sle- 

 dování téže, což doufám, že v pozdější práci doplním. Malá vláknitá 

 spermatozoa tvaru u cestodů obvyklého shromažďuji se ve společném 

 vývodu, jenž bývá mnohdy poněkud rozšířen. O struktuře samčího 

 apparátu vývodního bylo již jednáno s vrchu i chci zde jen vytknouti, 

 v čem moje nálezy odchylují se od zpráv Willovýoh pro nejblíže 

 příbuzného Caryophyllaea. Will praví : „Das Vas deferens liegt eben- 

 fals ventral und verläuft in vielfachen kleinen Schlängelungen der 

 männlichen Geschlechtsöffnung zu. Die Wandung desselben besteht 

 aus einer Epithelschicht, die von einer zarten Lage von Ringfasern 

 und einer wenig dichten Lage von radial gestellten Zellen umgeben 

 ist. Genau so beschaffen ist die Wandung der Samenblase, nur ist 

 die Epithelschicht wegen des weiteren Samens schwächer und die 

 Kerne wölben sich nach innen vor." Jak obr. 29. ukazuje jest veliký 



ü ) St. Remy: Recherches sur la structure des organes génitaux du Caryo- 

 phyllaeus mutabilis Rud Y. : Rev. biol. Nord. d. 1. France. IL 1890. 



