40 XXXII. Al. Mrázek: 



prosto ojedinělým v celé skupině cestodů, u nichž nalézáme po většině 

 jen prostou metamorfosu, jak téměř všichni novější autorové, a to 

 zcela správně uznávají. Pouze u některých forem, jako jest Echinococcus, 

 Coenurus atd., možno ještě dnes mluviti o proměně generační, ač- 

 koliv jest pravděpodobno dle mého soudu, že i zjev tento netřeba vy- 

 kládati za proměnu generační, neb aspoň že dá vyložiti se i jiným 

 způsobem. 



Dle našeho názoru tudíž jest Archigetes samostatným tvarem. 

 Jako jeho nejbližší příbuzný jeví se rod Caryophyllaeus, i jest úplně 

 pochopitelno. že Ratzel jej též do tohoto rodu zařadil pod jménem 

 Caryoph. appendiculatus. Veškeré poměry anatomické a histologické, 

 jako zejména k. př. nervstvo, exkreční apparat, pohlavní apparat 

 těsně se druží k poměrům známým u Caryophyllaea. Zejména platí 

 to o apparátu pohlavním, jenž k. př. téměř se rovná poměrům, jakéž 

 nalézáme dle Monticelliho u Caryophyllaeus tuba Wagen., jenže jest 

 zde ještě těsnější spojení mezi samčím a samicím apparátem po- 

 hlavním. Ostatně však odchylky jevící se dají se vyložiti snadně menší 

 velikostí Archigeta, i jakožto přispůsobení se poměrům, jež jsou 

 právě tak význačnými pro Archigeta, a po kteréž Leuckart též jej 

 označil jako pohlavně dospělého cysticerkoida, což ovšem, jak v brzku 

 shledáme, dle našeho mínění není zcela správné. Nehledě k těmto 

 poměrům, manifestujícím se zejména přítomností ocasního přívěsku 

 opatřeného háčky oncosphaery, jimž jako spíše jen biologickým ne- 

 správno by bylo větší závažnost systematickou přičítati, jest to právě 

 jen, jak Leuckart správně uvedl, přítomnost dvou plochých jamek 

 příssavných na hlavě, jež vede nás uznávati rodovou samostatnost 

 našeho parasita, kterémuž tudíž přísluší Leuckartem zavedený název 

 Archigetes, ovšem že dle pravidel nomenklatury zoologické, nikoliv 

 Arch. Sieboldi Leuck., nýbrž Arch. appendiculatus (Ratz.) Jelikož 

 jsou si Archigetes a Caryophyllaeus tak blízce příbuzní, bylo by velmi 

 zajímavo seznati i vývoj poslednějšího, avšak naše znalost téhož jest 

 minimální. Uznává se sice, že larvové stadium Caryophyllaea žije 

 v tubificidech a že k němu přísluší forma, již D'Udekem pozoroval, 

 avšak podrobnějších zpráv neb přímých pokusů buď není, aneb skončily 

 negativním výsledkem, jak zděluje Braun (str. 1153) o pokusech pod 

 jeho vedením v Královci konaných. Bylo by záhodno v této příčině 

 nových pozorování činiti, avšak prozatím chci zde poukázati jen na 

 jednu nesrovnalost, jíž, jak se zdá, si nikdo z autorů, kteří theoreticky 

 o vývoje Caryophyllaea pojednávali, nepovšimnul. 



D'Udekemem v Tuhifex pivulorum (a sice v zadní třetině téhož) 



