Cytologická pozorování na vegetačních vrcholech rostlin. 3 



matické, sublimât, Merkelova tekutina a směs kyseliny pikro-octo- 

 sírové. Tato poslední tekutina znamenitě působí jako prostředek ma- 

 cerační pro pletiva embryonální. Dostačíť přikrýti objekt, který ležel 

 as 12 hodin ve zmíněné směsi, sklíčkem a poklepati na ně slabě 

 jehlou, aby se buňky od sebe oddělily. Tím umožní se kontrolní 

 zkoumání jednotlivých buněk in toto. Po zalití do paraffinu (prostřed- 

 nictvím xylolu) a rozřezání mikrotomem barveny řezy Flemmingovým 

 způsobem: Sanraninem-Gentianou-Oranží, nebo hämalounem, Delafíel- 

 dovým hämatoxylinem, Bismarkovou hnědí, Fuchsinem a jodovou 

 zelení, pikrinfuchsinem atd. ; ku probarvení celkovému s velkým 

 úspěchem užíval jsem Materoya parakarrninu. 



V celku dává nejkrásnější diferenciaci methoda Flemmingova, 

 které také v Bonnu užili. 



Vegetační vrchol kořenů Allia patří, jak Treub 2 ) ukázal k onomu 

 typu, kde kořen (jeho plerom, periblem i dermatogen) i čepička mají 

 společnou partii pro novotvoření se buněk. U Roripy vzniká čepička 

 z dermatogenu, máme zde tedy t. zv. dermatocalyp trogen (Ericksson), 

 plerom a periblem mají oddělený vrchol vegetační; z Grucifer po- 

 drobněji jsou známy tyto poměry u rodu Sinapis. 



Podrobněji dosud vlastní dělení buněk ve vegetačních vrcholech 

 zkoumáno nebylo. Bíká-li se tedy, že pletiva vznikají dělením se 

 buněk ve vegetačním bodu, je to prostá domněnka, neboť mimo vý- 

 voj embrya skutečné dělení buněk a předcházející dělení jádra nikdo zde 

 dosud nepozoroval. Sachs (I) mohl tedy právem pochybovati o funkci 

 vegetačního bodu jakožto místa, kde se buňky dělí a mohl psáti 

 o možném intercalarním vzrůstu, kterým jsou vlastní vegetační 

 vrcholy posunovány passivně ku předu. 



Také L. Koch (1) nedávno znova poukázal na možnost, že buňky 

 nalézající se na konci vegetačního vrcholu, vůbec se nedělí. Nalezlt 

 u tlustších kořenů Angiopteris evecta buňky ty poněkud větší, než 

 vlastní buňky meristematické, obsahují prý také poměrně hojně vody, 

 což poukazuje na jakési pletivo trvalé. „Es handelt sich um ein 

 Zurücktreten der Wachsthumsthätigkeit des scheitelständigen Complexes 

 zu Gunsten des umgebenden embryonalen Gewebes." Konečná sku- 

 pina buněk vrcholu vegetačního passivně je posunována vzrůstem ho- 

 řejších embryonálních buněk. 



Totéž platí pro vrcholy mnou podrobněji zkoumavých rostlin. 



2 ) Treub, M. Le meristème primitiv de la racine dans les Monocotylèdones. 

 Leide, 1876. Bohužel mi spis tento nebyl přístupen. 



1* 



