18 XXXIII. Bohumil Němec: 



Jakási polarita vzhledem k vegetačnímu vrcholu je tu nepopi- 

 ratelná Jednak zjev, že se centrální vřeténko nejprve směrem k vege- 

 tačnímu bodu vyvíjí a prodlužuje, jednak právě popsané bezvýjimečné 

 oddělování nízkých buněk směrem od vegetačního vrcholu na zad. 

 Dále také plasma v buňce směrem k vegetačnímu vrcholu více je 

 nahromaděna a intensivněji se barví. V čem však vlastní příčina těchto 

 polárních zjevů spočívá, to musí se ukázati experimenty. 8 ) 



Nezřídka pozorujeme, že osa vřeténka karyokinetického stojí 

 šikmo k ose buňky. Zvláště v buňkách nízkých je pravidlem, že se 

 vřeténko staví do diagonály buňky. Účelem tohoto postavení je, aby 

 vřeténko mělo dosti prostory ke svému vývoji. Mohlo by se tedy za 

 to míti, že se staví vřeténko do této polohy čistě mechanicky ná- 

 sledkem své rozpínavosti. Ale i v buňkách dlouhých, kde dosti má 

 vřeténko místa, staví se často ve směr šikmý. Příčiny tohoto posta- 

 vení jsou různý. Jednak v buňkách úzkých kolmě příčné postavení 

 aequatorialní desky jaderné nemělo by dosti místa, i staví se tedy 

 deska šikmo a jí ovšem následuje i vřeténko. Také v dlouhých 

 a úzkých buňkách staví se všeobecně vřeténko při dělení příčném 

 šikmo. 



Konečně vakuoly často v dlouhých buňkách přítomné nutí svým 

 tlakem vřeténko šikmo se postaviti, jak tomu k. př. je v případu 

 znázorněném na obr. 24. Obě velké vakuoly v a \ l nedovolily vře- 

 ténku postaviti se v osu podélnou. Ale jsou případy, kdy nedovedeme 

 udati ani příčinu ani účel šikmého postavení vřeténka. Zde plasma 

 nebo jádro samo bezpochyby způsobily toto postavení. Podrobným 

 sledováním vývoje pólu přišel jsem k názoru, že jádro samo aktivně 

 staví se do žádoucí polohy účelné, tak tomu bezpochyby také v pří- 

 padech, kde účelu šikmého postavení není. Neboť již v době spiremu 

 bývá jádro postaveno šikmo a v buňkách nízkých v době profase, 

 kdy chromosomy jsou polárně uspořádány, pol ten odpovídá pólu 

 budoucího šikmo postaveného vřeténka. Na vnitřní uspořádání jádra, 

 jež je podoby ponejvíce kulovité nemá rozdílné napjetí plasmy vlivu. 

 Uspořádání chromosomů, jak také Strasburger za to má, je působeno 

 aktivní činností jádra až do objevení se pólu. V následujících sta- 

 diích, kdy se tvoří obalné těleso (centr, vřeténko) a celá figura na- 



8 ) Po užití určitých reagencií prudce působících (Sublimat-Alkohol, octový 

 líh) nezřídka koncentruje se barvitelná substance na jedné straně jádra směrem, 

 kterým vnikala reagence. Je to artefakt, vzniklý podle Strasburgerových slov tím, 

 že „die Kernsubstanz folgt der Richtung, in welcher die fixirende Flüssigkeit 

 vordrang." (Kar. Probl. p. 160). 



