8 XXXIV. František Slavík: 



kolmo se na vzájem křižující, které povstává spojením dvojčatění dle 

 obou zákonů, albitového i periklinového. Někdy jsou vyvinuty obojí 

 lamelly v rovnováze, i jsou takové průřezy čtverečkovány ; častěji však 

 jeden nebo druhý zákon převládá a vsunuty v polysynthetickou srost- 

 lici pouze jednotlivé lamelly, někdy třebas i přerývané, dvojčaně orien- 

 tované dle zákona druhého. 



Mnohé živce pyroxenické ruly jeví patrnou zónami strukturu. 



Jsou rozděleny bud jen v okraj a střed, nebo střídají se pásma 

 ob jedno stejné vlastnosti optické jevící několikráte. Hranice pásem 

 bývají namnoze přímočaré, někdy parallelní se štěpnými trhlinami; 

 kde jest pásem více, jsou jejich hranice navzájem rovnoběžný. Někde 

 však nejsou hranice pásem přímé, nýbrž sledují nepravidelné obrysy 

 allotriomorfních zrn, a pak nebývají též ostře naznačeny, nýbrž roz- 

 plynulé. Zóny liší se od sebe výškou barev polarisačních i šikmostí 

 zhášení. Pásma vyšších barev polarisačních zhášejí v náležitých řezech 

 šikměji než pásma barev nižších. 



Vzhledem k oběma zjevům, vyššímu dvojlomu i šikmější úchylce 

 zhášení, jsou proužky vyšších barev polarisačních basičtější než proužky 

 barev nižších. Obyčejně bývají vnější zóny basičtější, vnitřní kyselejší, 

 ale tu a tam lze pozorovati též případ opačný. 



Rozklad živců jeví se nejčastěji jakožto zakalení, místem kaolino- 

 vání podobné i značně pokročilé. Šíří se z pravidla z vnitřka na venek 

 všemi trhlinami, štěpnými i nepravidelnými. Pod mikroskopem jeví 

 se kaolinovitá hmota jako zemitý, kalný aggregát. 



V jiných, při slabším zvětšení podobně vypadajících aggregátech 

 rozeznáme silnějším zvětšením šupinky třpytivé, velmi vysokých barev 

 polarisačních, které náležejí světlé slídě, a vedle těchto šupinek bývají 

 často zrníčka křemene, právě při tomto rozkladu druhotně vzniklého. 



Častý jest též rozklad basických plagioklasů ve vápenec, který 

 podobně jako oba předešlé produkty větrání vyplňuje nepravidelné 

 dutinky uvnitř individuí živcových, zhusta též od okraje do vnitř 

 se šíře. 



Křemen má značný podíl ve složení ruly pyroxenické. Jest ve- 

 skrze allotriomorfní, vyskytuje se dílem v zrnech málo vykrajovaných, 

 srostlých s pyroxeny a živci, původu nepochybně s nimi současného, 

 dílem v laločnatých pruzích obrysu vykrajovaného, protáhlých směrem 

 zvrstvení horniny. Tyto pruhy, někdy s vápencem sdružené, objímají 

 individua jednotlivých součástek a vyplňují pukliny v nich. 



Takovéto pruhy křemenné jsou původu zřejmě mladšího, o čemž 



