10 XXXIV. František Slavík: 



i rovnoběžně k sobě přilehlých. Úzké jeho průřezy, kolmé ku ploše 

 (001), zhášejí rovnoběžně ku štěpným trhlinám dle plochy této, a délka 

 jejich jest opticky positivní, tedy rovna směru c; pleochroismus není 

 tuze silný, paprsky chvějící rovnoběžně k délce úzkých průřezů jsou 

 něco málo absorbovány, i jeví barvu žlutavě zelenavou, stojí-li délka 

 kolmo na směru chvění paprsků procházejících, nelze pozorovati zře- 

 telné absorpce, a průřezy jsou slabě nažloutlé až skoro čiré. Polari- 

 sační barvy jsou vesměs, jak v průřezech basických, tak i v příčných 

 velmi nízké; jsou to nejnižší polarisační barvy prvního řádu. Dle 

 optických svých vlastností náleží tudíž chlorit pyroxenické ruly 

 k penninu. 



Chlorit jest vesměs druhotný, mnohdy v associaci s vápencem 

 a uralitem, jehož jehličky uzavírá. Původu jest dvojího: dílem na- 

 hrazuje pyroxen, a tyto pseudomorfosy jsou sdruženy s většími, rovno- 

 běžně vláknitými aggregáty uralitovými. Jinde zase jest chlorit výplní 

 trhlin, tvoří laločnaté, protáhlé aggregáty lístků různými směry rozlo- 

 žených a větví se malými úzkými žilkami do trhlinek rozrušených 

 součástí horniny. Zde nevznikl z té či oné součástky jednotlivé, nýbrž 

 vyloučil se z prosakujících vod, jež obsahovaly rozpuštěné součásti 

 různých nerostů v rule pyroxenické obsažených, hlavně asi též pyroxenů. 



Epidot bývá vyvinut v podélném (orthodiagonalném) pásmu někdy 

 částečně idiomorfně. Relief epidotů jest vysoký, velmi podobný pyro- 

 xenovému, i rozeznají se při slabounkém pleochroismu epidoty od 

 pyroxenů spolehlivě jen konvergentním světlem: v epidotových po- 

 délných průřezech jde přímka, spojující osy optické napříč, v pyroxe- 

 nových podél. Pleochroismus epidotů jest různě intensivní; někdy 

 jest nezřetelný, jindy jest patrný, ale nikdy není silný; pohybuje se 

 v tonech žlutavých a zelenavých, s velmi slabou absorpcí a bývá až 

 čirý. Též polarisační barvy jsou různé, při znatelném pleochroismu 

 vysoké, kdežto individua prostá pleochroismu jeví barvy nižší. 

 I máme zde epidoty jednak rázu zoisitového, jednak blízké pistazzitu, 

 a též pravé přechody mezi oběma těmito druhy nerostnými. Epidoty 

 dílem zastupují živce basické, jevíce ještě slabé proužkování po nich, 

 dílem též vznikly v rozrušené hornině, i měly tu příležitost vyvinouti 

 se částečně idiomorfně. Obsahují pak někdy také zrnka pyroxenů. Bývají 

 též sdruženy s uralitem a provázeny a často obaleny vápencem. 



Vápenec jest vesměs druhotný produkt pokročilého větrání hor- 

 niny účinkem vod obsahujících kyselinu uhličitou na pyroxeny a basické 

 živce; bývá vcezen i ve větších jejích dutinách, odkud asi některá 

 součást byla vyloužena. Bývá sdružen s ostatními druhotnými nerosty. 



