16 XXXIV. František Slavík: 



biotitu nepozorován nikde. Tu a tam nalezneme biotit v puklině, kam 

 zajisté sotva byl mechanicky vražen, nýbrž mnohem spíše se tam na 

 místě vyloučil. Že pak také některý biotit bývá uložen mezi oběma 

 polovinami puklého ve dvé pyroxenu, zdá se část biotitu býti novo- 

 tvořena. U valné většiny průřezů však chybí známky, dle nichž bychom 

 je s jistotou mohli zařaditi do starší nebo mladší generace. 



III. 

 Horniny vzhledu křemencovitého. 



Na pyroxenické rule spočívají ve východní Části lomu i odtud 

 dále na východ při cestě od vesnice Pohlede k Sázavě vedoucí hor- 

 niny vzhledu křemencovitého. Již na první pohled poznáme, že jsou 

 habitu dvojího dle toho, obsahují-li granát či ne. 



Křemencovitá hornina bez granátu má vzhled celistvý, upomínající 

 na některé rohovce, barvu tmavě zelenošedou nebo šedou, poněkud za- 

 modralou. Na ostrých hranách nebo v odštípnutých tenkých úlomcích 

 prosvitá kalné šedozeleně. Lom horniny jest nerovný. Poznati lze 

 snadno, zvláště na čerstvém lomu, že křemen jest převládající sou- 

 částkou. Dosti hojně spatříme vtroušené kyzy, jejichž zvětraliny usa- 

 zují se na povrchu horniny dílem jako černohnědá nebo rezavá kůra 

 limonitová, dílem jako bílé výkvěty síranů ve skulinách. 



Ve výbruse vidíme bělavá, zakalená zrna rozrušených živců, 

 partie čiré náležející křemeni, pak roztroušené shluky jako vločkovité, 

 dílem kalně zelenavě průsvitné, dílem černé a zcela neprůhledné — 

 aggregaty to uralitové provázené rudami. Rovnoběžného uspořádání 

 součástek není viděti. 



Mikroskopem vidíme ihned, že hornina vzhledu křemencovitého 

 vzala původ svůj z ruly pyroxenické. 



Součástky její jsou : pyroxen, dílem zachovalý, živce z velké 

 části rozrušené, křemen, druhotný uralit, kyzy, blejno, akcessorický 

 titanit, apatit a zirkon. Nápadná jest nepřítomnost vápence. 



Pyroxenu jest málo; z velké části jest přeměněn v uralit, ale 

 ani toho není tolik, kolik by se očekávalo dle množství pyroxenu 

 v čisté rule pyroxenické. Bylo ho asi mnoho vylouženo, a dutiny po něm 

 vyplněny křemenem. 



Živce z největší části jsou zvětralé, dílem již i rozpadlé v drobty, 

 které současným zhášením ukazují, že jsou úlomky jednoho a téhož 



