O rudonosné pyroxenické rule u Pohlede. 23 



viduích biotitu, nalézajících se ve stejném stadiu přeměny v chlorit. 

 To poukazuje tuším na kolísající podíl Fe 2 „0 3 , Fe O, a Ti 2 v bio- 

 titech. Chlorit mění se dále ve hmotu zemitou, částečně prosycenou 

 hydrátem železitým. 



U některých biotitů omezuje se přeměna na vyloužení, skoro 

 úplné, barvících součástek; biotity stávají se tím téměř bezbarvými, 

 ale zachovávají vysoký dvojlom slíd; jest to tak zvané vybílení 

 biotitu, zjev častý, jaký lze makroskopicky pěkně vyvinutý pozo- 

 rovati na př. na velkých biotitech pegmatitu ze Svatého Vavřince 

 u Domažlic. 



Velmi zajímavá jest přeměna biotitu v sillimanit. Lze ji pozoro- 

 vati hlavně tam, kde je shloučeno několik indivividuí biotitových 

 v aggregáty. 



Tyto aggregáty biotitové jsou podrobeny intensivní přeměně 

 způsobu svrchu vypsaného, hnědá jejich barva mění se v zelenou, 

 vznikají zrnka magnetovce a jehličky sagenitové. Obklopeny pak bý- 

 vají měnící se lístky bietitu aggregáty sillimanitovými, 

 složenými z jehliček, které zhášejí rovnoběžné, mají dosti vysoké 

 barvy polarisační a délku opticky positivní. Jehličky jsou někdy po 

 několika orientovány rovnoběžně, většinou odchýleny navzájem o ne- 

 veliký úhel, že zachovávají přibližně stejný směr, a aggregáty jsou 

 protáhlé parallelně ku z vrstvení horniny. Někdy rozbíhají se sillima- 

 nitové jehličky divergentně od zbytků biotitových na všecky strany. 

 V aggregátech sillimanitových jsou hojně uzavřena zrna druhotného 

 magnetovce, více nežli všude jinde, kde biotit v chlorit přechází, 

 jakož i jehličky rulitové a zrnka křemene snad novotvořeného i živce, 

 přeměněného v kaolinovitou hmotu zemitou nebo v aggregáty světlé 

 slídy. Poblíže aggregátů bývají též jednotlivé jehličky sillamanitové 

 uzavřeny v křemení pospolu s produkty rozkladu živců. 



Vznik s i 1 1 i m a n i t u dá se vyložiti tak, že jest vedlejším 

 produktem při chloritování biotitu a zatlačuje pak i chlorit. Ze při 

 proměně biotitu v penninovitý chlorit může vzniknouti jako vedlejší 

 produkt hmota sillimanitová, křemičitan hlinitý Al 2 Si0 5 , vysvitá ze 

 srovnání chemických vzorců minerálu původního a přeměnou vzniklého. 

 Penninu odpovídá dle chloritové théorie Tscher makový složení 

 Sp 3 At 2 — Sp At 15 při čemž Sp jest silikát serpentinový H 4 Mg 3 Si 2 9 

 a At silikát amesitový H 4 Mg 2 Al 2 Si0 9 ; i vezmeme-li pro pennin 

 krajní mez s největším množstvím aluminia, totiž 



Sp At = H 8 Mg 5 Al 2 Sio o 18 



