aërotropismu houby Dictyuchus monosporus. 3 



Valnou většinou výtrusnice byly zcela plné a nevytvořily ani 

 ještě postranních papill. Měly konstantně tvar dlouze kyjovitý, při 

 čemž nejdelší měřily 600 až 780 ,u délky a asi 30 — 40 p šířky. 

 Nejslabší aspoň v rozšířené části pod koncem měly výtrusy ve dvou 

 neb více řadách postavené, a jenom ve súženém spodu takových vý- 

 trusnic tvořily spory jednoduchou řadu. Bez výjimky sporangia na 

 konci se tupě zaostřovala, jak to již Leitgeb 3 ) jakožto charakteri- 

 stický znak pro normálně vegetující individua uvádí. Hrot ten uvnitř 

 zaujat byl vždycky jedním výtrusem, za nímž pak následovaly vý- 

 trusy ve více řadách. Také sympodiální postavení sporangií na plod- 

 ním vláknu, jež Leitgeb udává za typické, bylo na mém materiálu 

 konstantní, abnormity, jaké on ve starších kulturách nacházel, jsem 

 nespatřil. 



Zmínky zasluhuje, že v kultuře i na sklíčku zoospóry, které se 

 zase blanou obklopily a ve vodě vyklíčily, vyhnaly jen jediné, často 

 velmi dlouhé vlákno; zřídka viděl jsem ještě jedno kratší. 



Ačkoli jsem po 3 neděle kulturu prohlížel, neshledal jsem po 

 tu dobu žádné tvoření se pohlavních orgánů na hyfách. Za to na 

 chumáči plodních vláken, které jsem hned z počátku přenesl do 

 kapky vody na prohloubené sklíčko a postavil do vlhké atmosféry 

 skleněného poklopu, objevily se oogonie i antheridie asi za týden. 

 Úplně hladká oogonia měla průměr 31 — 25 [i a obsahovala, pokud 

 byla oplozena, jediný výtrus s hojnými kapkami olejnými neb jednu 

 centrálně položenou tukovou kapku. Oogonia byla začasté úplně ob- 

 rostlá větvemi antheridialními, čímž se utvořil kolem nich souvislý, 

 jednovrstevný obal. Velmi zhusta vyskytovala se prorostlá oogonia, 

 jak je popisuje též Leitgeb i ) a sice 3 až 4 za sebou, oddělená často 

 značně dlouhými internodiemi stopkovitými. 



Mnohé z těchto oogonií prorostlých, jak to již Leitgeb uvádí 

 (srovnej 1. c. tab. XIII. Fig. 2 y) bylo opleteno antheridialními vlákny. 

 Ve více případech pozoroval jsem též, kterak tato poslední vlákna 

 ovíjela na spůsob úponek kmen, z něhož vyrůstaly větve oogoniální. 

 Pozorování to jest v souhlase již s jedním dřívějším Pringsheimovým 5 j, 

 kdežto Leitgeb sám nic podobného neviděl. Až na některé podřízené 



3 ) Pringsheim's Jahrbücher für wissenschaftliche Botanik. Sv. VII. Str. 360. 



4 ) Pringsheim's Jahrbücher für wissenschaftliche Botanik. Sv. VII. Str. 369. 



5 ) Nachträge zur Morphologie der Saprolegnieen. (Jahrbücher für wissensch. 

 Botanik. Sv. IL Str. 216). 



1* 



