aërotropismu houby Dictyuchus monosporus. 5 



jaký čas pod sklíčkem nerušené dále, ale nejdříve u prostřed, později 

 před krajem sklíčka se zastavilo, patrně následkem vzrůstajícího nedo- 

 statku kyslíka. 



Vybavené zoospory byly zřetelně positivně aěrotaktické i nahro- 

 madovaly se podél kraje sklíčka a podél vzdušných bublin v preparátu, 

 kdež po několika hodinách se upokojily a blanou buněčnou obklopily, 

 načež během jednoho až dvou dnů vyklíčily. 



Asi druhého nebo třetího dne od zhotovení preparátu některá 

 sporangia, ležící poblíž okraje sklíčka v zóně, jejíž šířka se měnila 

 s tlouštkou vodní vrstvy, 8 ) počala z jednotlivých buněk po straně vy- 

 háněti kolmé výrostky papillósní, podobné oněm, jež se tvoří, když 

 mají vystoupiti zoospory. Tyto papilly však na konci se neotevřely, 

 nýbrž tamtéž rostly dál, prodlužujíce se ve více méně dlouhá vlákna. 



Pozoruhodno jest ostatně, že stejně jako z plných, též z čá- 

 stečně vyprázdněných sporangií, které totiž Část svých výtrusů v po- 

 době zoospór vypustily, výtrusy uvnitř zbývající vyklíčily dlouhými 

 vlákny, předpokládaje ovšem, že dotyčná sporangia ležela blíž okraje 

 sklíčka v oné jíž zmíněné zóně krajní. Případ takový znázorněn na 

 tabulce v obraze 2., představujícím hořejší díl šikmo položeného spo- 

 rangia, jehož výtrusy (zvláště v nekreslených dolejších dvou třetinách) 

 z valné části v podobě zoospór již vystoupily, kdežto zbytek výtrusů 

 v dlouhá vlákna vyklíčil. 



Jestliže leželo sporangium parallelně s krajem sklíčka (asi 

 1 — 2 mm od kraje), tu všeobecně vyklíčily jen ty výtrusy, které byly 

 k němu obráceny (viztab., obr. 1.). Patrně kyslík již v těchto se ab- 

 sorboval, tak že v druhé řadě za nimi ležící výtrusy nedostávaly ho 

 tolik, kolik ku svému vyklíčení potřebovaly. Nicméně nejednou i ně- 

 které z odvrácených výtrusů vyklíčily, ale velmi záhy jich klíční vaky 

 stranou se zakřivily a pak obloukem zpět rostly (viz tab., obr. 1.). 

 Jestliže nenarazily na odpor sporangia a mohly-li skulinou mezi ním 

 a sklíčkem proniknouti, tu rostly pak ve směru, jaký zachovávala 

 klíční vlákna opponované řady výtrusův, která celkem od směru kol- 

 mého na kraj sklíčka málo se uchylovala, běžíce skoro parallelně 

 k sobě. 



Jinak bylo však, když sporangia ležela pod sklíčkem v poloze 

 kolmé nebo šikmé ku jeho kraji. (Viz tab., obr. 2., 3. a 4.). Zde 

 ohýbala se klíční vlákna, zprvu kolmo ku ose sporangia orientovaná, 

 dříve či později směrem ke kraji sklíčka. 



8 y Při tloušťce této vodní vrstvy obnášející asi 0-2 mm., jaká byla v našich 

 pokusech pravidlem, zaujímala ta zóna šířku asi 2 mm. 



