Anatomické rozdíly v listech ramósních Sparganií. 3 



v hořejší třetině listu kýly dosti ostré. Neméně nápadná jest měkkost 

 listu od Sp. microcarpum, jevící se v tom, že lze list mnohem snadněji 

 zlomiti anebo stisknutím uprostřed rozmáčknouti. Naproti tomu všecky 

 ostatní formy ramósních Sparganií mají list tuhý a tvrdý, zvláště 

 Sp. neglectum f. typica a Sp. polyedrům f. conocarpa. 



Nebylo a priori pochybnosti, že tato nápadná měkkost listu od 

 Sp. microcarpum jest jen výrazem zvláštní struktury listu. Skutečně 

 bližší anatomické ohledání všech dotyčných forem ukázalo, čím různá 

 konsistence listu jest spůsobena. 



Nalezl jsem následující rozdíly na příčných průřezech asi v po- 

 loviční výšce listu: 



Sp. microcarpum (Neum.) Čel. má hladkou tenkoblannou pokožku, 

 stěny zevnější a postranní relativně málo stlustlé s tenkou kutikulou 

 (viz Tab. I., Fig 1a Jedna až dvě vrstvy parenchymu (na hořejší 

 straně listu) bezprostředně pod pokožkou ležící skládá se z buněk 

 krátkých, namnoze isodiametrických, s hojným chlorofyllem, 20 až 

 24 (i vysokých, 16 — 20 t tt širokých. 8 ) Pak následují 2—3 vrstvy 

 parenchymu houbového z buněk na přič protáhlých, též hojně chlo- 

 rofyllovými zrnky opatřených. Vrstva s lakunami hraničící z podobných 

 na přič protáhlých buněk složená obsahuje poměrně málo chlorofyllu . 

 Celé pletivo od povrchu listu k nejbližší lakuně skládá se jen ze 4 

 až 6 vrstev buněčných a měří v tlouštce (v mezerách mezi svazky) 

 asi 60 — 80 í*. (Viz Tab. III., Fig 1.) Svazky cévní a sklerenckyma- 

 tické svazky v tomto pletivu (jakož i ve vnitřních stěnách lakunových) 

 uložené jsou relat. slabší než u všech ostatních forem ramósních 

 Sparganií. 



Pod povrchem listu v rozích, kde se připojují přepážky lakunové 

 nalézají se větší svazky cévní (Tab. III., Fig. 1., a, a), které se stří- 

 dají s menšími (h). Větší svazky cévní, jež z velké části do pletiva 

 přepážky lakunové pohrouženy jsou, obyčejně sousedí s malým svazkem 

 sklerenchymatickým (o, c) hraničícím přímo s pokožkou (viz též Tab. IL, 

 Fig. 1. c), kdežto menším svazkům cévním takové připojení chybí. 

 Mezi těmito svazky cévními pod pokožkou obyčejně nalézá se po 

 jednom svazku sklerenchymatickém, někdy však tento chybí (Tab. IÍL, 

 Fig. I"). Velmi karakteristické uspořádání svazků cévních jeví se 

 v pletivu, které tvoří kýl (Tab. I. Fig. 3.). Kdežto u všech ostatních 

 forem ramósních Sparganií po každé straně kýlu nalézají se vždy 

 3 svazky cévní, z nichž největší leží nejvíce na zad, u. S. microcarpum 



8 ) Výjimkou 12 — 16 ,«. 



1* 



