4 V. Ladislav Čelakovský ml.: 



jsou jen 2. (Tab. L, Fig. 3., i, 2.) Shledal jsem to konstantně na 

 listech statnějších i slabších z různých lokalit. Oba svazky v mediáně 

 listu položené 9 ) (Tab. I., Fig. 3, a a b) povstaly vlastně rozštěpením 

 jednoho svazku cévního, při čemž obyčejně leptom zaujímá roh kýlu 

 (někdy ještě s partií části dřevní), kdežto hadrom (anebo část jeho) 

 obklopený pochvou mechanického pletiva, nalézá se dále uvnitř 

 pletiva kýlového. Ze tomu skutečně tak, dokazují průřezy blízko base 

 listu, kdež obě partie a i b jsou spojeny v jednu a krom toho právě 

 u S. nicrocarpum zhusta nalézáme výjimky, kde medianní svazek se 

 nerozděluje, nýbrž až nahoru celistvý zůstává. Nápadné jest též slabší 

 vyvinutí mechanického pletiva lýkové i dřevní části svazků cévních, 

 jak vysvitne z porovnání lig. 3. a 4. na tab. 1. Mechanická vlákna 

 jsou u S. microcarpum širší a mají větší lumen nežli u S. neglectum 

 a ramosum. (Tab. IL, Fig. 1.) 



Menší počet postranních svazků cévních v kýlovém pletivu u S. 

 microcarpum souvisí právě, jak se zdá, s větší tupostí kýlu. Ostatně 

 i výška kýlu t. j. vzdálenost od hrany kýlové až ku čáře spojující 

 kraje obou nejbližších lakun jest u S. microcarpum relat. menší než 

 u ostatních forem. U těchto obnáší 0*9 — l mm, u S. microcarpum 

 0'6 — 0*8 mm (srovnej ostatně na tab. I. íig. 3. a 4. kreslené při 

 stejném zvětšení). 



Měkká konsistence listu u S. microcarpum jest tudíž podmíněna 

 hlavně třemi momenty, tenkostěnnou pokožkou, slabě vyvinutým skle- 

 renchymem v okolí svazků cévních a malým počtem samostatných 

 svazků sklerenchymatických. K tomu přistupuje tupější a méně svazků 

 cévních obsahující kýl. 



Co se týče ostatních druhů Sparganií, lze se nyní vyjádřiti 

 stručněji o jich anatomických rozdílech. Silnou pokožkou vyznačuje 

 se Sp. polyedrům a zvláště S. neglectum. (Tab. I., Fig. 2., Tab. IL, 

 Fig. 3.) Sp. neglectum var. oocarpum naproti tomu má pokožku téměř 

 tak tenkostěnnou jako S. microcarpum. (Tab. IL, Fig. 4.) Možno tudíž, 

 že forma oocarpum zasluhuje větší samostatnosti, než jaká jí při- 

 dělením ku S. neglectum poskytnuta byla. S. neglectum, jehož listy 

 jsou zvláště na líci značně sivé, na povrchu posázeno četnými bra- 

 davkami, voskovými to výpotky, které u Gramineí, Iridií etc. v této 

 formě zhusta se vyskytují. S. microcarpum, neglectum f. oocarpa, 

 ramosum f. typica i conocarpa má pokožku vesměs hladkou aneb na- 

 nejvýš na kýlu trochu bradavkatou. 



9 ) To platí také pro ostatní druhy dotyčné. 



