2 VI. Emil Votoček a Egon Ženíšek: 



Známé faktum, že mnohá činidla chemická, byla-li právě ze 

 sloučenin vybavena, čili v t. zv. stavu vzrodu, mnohem energičtěji 

 působí, nežli za jiných okolností, přivedla nás na myšlenku, užiti ke 

 štěpení diazosloučenin ve smyslu reakce Sandmeyerovy solí měd- 

 natých za současného působení proudu galvanického. Za tím účelem 

 podrobili jsme roztok diazobenzolchloridu a soli médnaté (CuSOj, 

 ledem silně chlazený, elektrolysi s použitím elektrod měděných. Téměř 

 okamžitě jevila se reakce, unikalo hojně dusíka a po nějaké dobé 

 nahromadila se na povrchu lázně značná vrstva olejovité tekutiny. 

 Když roztok byl přestal šuměti, proud přerušen a reakční tekutina 

 přeháněna vodní parou. Poskytla (po odstranění fenolu louhem sod- 

 natým) olej kol 130" vroucí, kterýž identifikován jakožto chlorbemol. 

 Mimo to přecházela ke konci přehánění látka oranžově červená, krysta- 

 lická. Tato dvakráte z ligroinu překrystalována poznána jakožto azo- 

 benzol. (preparát tál při 68", učebnice Mayer-Jacobsenova udává týž 

 stupen). Tvoří se tedy při elektrolysi tytéž produkty, jako při reakcích 

 s Cu L ,CL příp. Cu. V dalších pokusech používáno, není-li jinak uve- 

 deno, místo CuS0 4 chloridu mědnatého a produkty reakční sledovány 

 pokud možno kvantitativně. 



Převedení anilinu v chlorbemol. 



1. Použito 50 g anilinu, 120 g kyseliny solné (30"/ ní) a zdia- 

 zotováno 38*5 g dusánu sodnatého za chlazení ledem. K roztoku při- 

 činěno 170 g práškovitého CuS0 4 (množství odpovídající mědi, užité 

 v předpisu Gattermannově). Za anodu sloužil silný drát měděný 

 v spirálu upravený, kathodou byl plech z téhož kovu. Hustota proudu 

 na kathodě obnášela Ddm^=l"6A, E =: 12 V. Během elektrolysy 

 lázeň vnitř i zevně ledem chlazena. As po dvou hodinách vývoj du- 

 síka přestal, načež reakční tekutina zpracována nahoře uvedeným 

 spůsobem. Výtěžek čistého chlorbenzolu obnášel 24- 9 g čili 42% 

 théorie, azobenzolu 5*3 g, t. j. 11% užitého anilinu. 



2. Použito téhož množství činidel, jako v předešlém pokusu, 

 však síran médnatý nahrazen 150 g kryst. chloridu mědnatého. 

 D dm2 — 21 A (na kathodě), E = 10 V. Získáno chlorbenzolu 64% 

 théorie, azobenzolu o něco méně, nežli předešle. 



3. V případě tomto pracováno za přítomnosti velikého přebytku 

 kyseliny solné, totiž použito na 50 g anilinu 500 g kyseliny solné 

 koncentrované (36%ní). K diazoroztoku přidáno 100 g CuCl, a elektro- 

 lysováno o hustotě P dm ? = 1*8 A. Získáno 43 g chlorbenzolu, což od- 

 povídá výtěžku 71% théorie. 



