

Příspěvky k fysiologii a mortologii rostlinné buňky. 9 



periplasty (obr. 29). Řidčeji objevují se periplasty zrnitou plasmou 

 ne docela přesně ohraničené, na nichž sem tam mohou se vyvinouti 

 hrbolky. Velmi nápadné jsou případy, kdy dosti velké hrbolky nepra- 

 videlně na celé periferii jádra jsou vyvinuty (obr. 31) a kdy objevují 

 se vlákénka na periferii hrbolkatého periplastu probíhající (obr. 31). 

 Vlákénka ta buď nepravidelně probíhají, nebo radiálně kolem vrcholu 

 hrbolků. V těchto stadiích dosud zachována je membrána jaderná, 

 přes to, že pentlice chromatinové dobře jsou vyvinuty. Ve stadiích 

 vyznačených klubkem chromatinovýni, ale postrádajícím jaderné mem- 

 brány, můžeme se setkati s multipolarními nepravidelně, jednostranné 

 vyvinutými figurami (obr. 32). Dosud bylo možno pozorovati přece 

 progressi ve vývoji kinetických figur, neboť abnormní hrbolkaté peri- 

 plasty a multipolarní figury vyvinuly se vlivem chloroformování, v nor- 

 málních kořenech nikdy se s nimi nesetkáváme. Plasma na těchto 

 praeparatech jevila normální vzevzření, chovala však mnoho zvětšených 

 vakuol, které zvláště ve starších buňkách způsobují nepravidelné po- 

 stavení, sešinutí a zatlačení figur. 



Odtud pozorujeme na kinetických figurách regressi. Na praepa- 

 ratech z kořenů po 15 minut chloroformu vystavených dosud možno 

 pozorovati kolem spiremů periplastovou kouli. V plasmě rostou pravi- 

 delně kulaté, nebrání-li ovšem stěny buněčné, vakuoly a sice i v buň- 

 kách jež dříve maličké, alveolovité vakuoly chovaly. V buňkách vzdá- 

 lenějších od vegetačního bodu setkáváme se s enormními vakuolami, 

 které začasté také jádro zatlačují a deformují (obr. 33). Často jsou 

 jádra, která v centru buňky se nalézala, zatlačena ke straně, k mem- 

 brane buněk. Význačno je, že na straně, odkud na buňky účinkoval 

 chloroform nahromaděna je silně barvitelná hrubozrnná plasma, (obr. 

 33, 34) a že v partii 2 1 / 2 mm od vegetačního vrcholu vzdálené, ve 

 které po 5 minutách působení chloroformu jevila jádra amoeboidní 

 tvary (obr. 27), v tutéž stranu posunuta jsou jádra, která zde následkem 

 toho položena jsou ku vnějším tangentialním stěnám buněčným. Zjev 

 ten upomíná na pohyby jader vyvolané poraněním, kdy také podle 

 Nestlerových 12 ) pozorování přiloží se jádra ke stěnám obráceným k ráně. 

 Možno, že se v našem případu jedná o podráždění téhož charakteru, 

 jako při mechanickém poranění. Kinetické figury passivně vakuolami 

 jsou stlačeny, zohýbány, šikmo postaveny atd. Plasma vůbec je hrubě 

 zrnitá a jeví množství granulí. 



12 ) .Nestier, A., Ueber die durch Wundreiz bewirkten Bewegungserschei- 

 nungen des Zellkerns und des Protoplasmas, dle ref. v Bot. Cbt. Bd. 76, 1898. 



