Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 13 



viděti z velikých a četných vakuol na periferii vzniklých. Chroraosomy 

 chovající již četné vakuolky stávají se tekutými a slévají se v místech 

 dotyku, ať náležejí kterémukoli stadiu kinetickému. Některá taková 

 různá stadia znázorněna jsou v obr. 90. a a d bezpochyby jsou pře- 

 měněné spiremy, b a c aequatorialní desky. 



Po dvou hodinách působení chloroformu je plasma stejnoměrně 

 zrnitá a stejnoměrně vyplňuje obsah buněčný. Kolem všech jader 

 nejmladších partií nalézáme tělíska ponejvíce kulovitá, začasté s jádrem 

 souvisící (obr. 73), a také volná, která vznikla zmíněným již processem 

 vzrůstu a praskání jader. Obsah z jader vyniklý obklopil se svojí 

 vlastní membránou a může tedy býti srovnán zjev tento s fragmen- 

 tací jader. Vyjmuta jsou jádra, jež se nalézala ve stadiu spiremu. Ta 

 podržují svůj tvar, ale v chromatinové pentlici pozorujeme popsané 

 již malé vakuoly. 



Odtud již se nic v buňkách působením chloroformu nemění. 

 Plasmolysou nedostaneme viditelných změn i možno kořeny považovati 

 za odumřelé. 



Vraťme se však k rychlému vzrů-tu jader způsobenému chloro- 

 formem. Tento vzrůst dá se pozorovati již po 15 minut trvajícím 

 působení chloroformu a lze ho pozorovati docela dobře za živa. Plasmo- 

 lysou lze jádro smrštiti nebo stáhnouti na původní velikost, i zakládá 

 se bezpochyby vzrůst ten na objevení se osmoticky působivých látek 

 v jádru. Snad jsou to ve větším množství přítomné kolloidní látky, 

 které přece osmoticky působí, ač je jejich osmotická energie nepatrná 

 Ze také v normálním jádru se nalézají osmoticky působivé látky a že 

 blána jaderná je tolikéž semipermeabilní, bude ukázáno v následujícím 

 odstavci. Upozorniti tu třeba také na fakt Schwarzeae aZACHARiASEM 

 konstatovaný, že se v jaderné šťávě nalézá ve vodě rozpustná bílko- 

 vina. Ale nejen membrána jaderná má vlastnosti semipermeabilní blány, 

 nýbrž i blány nových vakuol v jádru vznikajících. Vývoj těchto vakuol, 

 jejž i na živém materiálu sledovati možno, počíná v buňkách chloro- 

 formu nejvíce vystavených (calyptralních) již po 15 minutách (cfr. 

 obr. 56). Vakuoly objevují se v nitru jádra, bezpochyby podobně jako 

 v pentlicích, tedy v chromatinu. V calyptře dosáhnou ohromného vý- 

 voje a způsobí několikeronásobné zvětšení jader (obr. 62 — 67). Ne- 

 může-li membrána vakuol těch, nebo membrána jader vzrůstu vakuol 

 stačiti, praskne (již po 15 minutách) a možno spatřiti na povrchu hya- 

 linní kapičky jaderné šťávy (obr. 57, c, d; g). Ty berou na se vždy 

 formu kulatou, což svědčí pro jich tekutý stav. Později také část 

 retikula a zrníček chromatinových se ven vytlačuje (obr. 57 d, e, fj, 



