14 IX. Bohumil Němec; 



s těmi také nucleoly (obr. 54) mohou vyjíti z jádra. Partie ven vy- 

 tlačená buď může se obklopiti svojí membránou (obr. 40, 73), nebo 

 rozpadá se v zrníčka (obr. 57 g). Toto rozpadávání přivodí pak úplnou 

 granulosní degeneraci partií ven vytlačených (obr. 45). Granula ta 

 jsou malá, přesně kulovitá a rozejdou se diffusně v buňkách úzkých 

 po cytoplasme strany, v níž jádro vyteklo (obr. 42) nebo v širších 

 buňkách po celém obsahu buněčném (obr. 46 . Jádro prasklé a vy- 

 teklé buď zacelí otvor a nabude normálního tvaru (obr. 44), nebo 

 zbude z něho prázdná, nepravidelně zohýbaná membrána (45, 46). 



Ze vskutku rychlý vzrůst způsobil vyplynutí obsahu jaderného, 

 lze viděti srovnáváním jader z kořenů normálních a chloroformova- 

 ných. V obr. 57 a, znázorněno jádro z kořenu chloroformovaného, 

 57 b, jádro normálního kořenu. Toto je značně menší. Ostatně lze 

 tlakem na jádra, kterým se analogicky membrána jaderná napíná 

 jako vzrůstem obsahu jaderného, docíliti úplně analogických zjevů 

 jako působením chloroformu. 



Ve případech, kdy se uvnitř jádra vytvoří veliké vakuoly, způ- 

 sobí stálý jejich vzrůst takové napjetí, že se celé jádro rozpadá ve 

 množství partikul! (obr. 68, 70), které obyčejně různě jsou veliké, ale 

 vždy zakulacené. Zřídka rozpadá se jádro ve stejně veliká granula 

 (obr. 69). Partikule povstalé rozpadnutím se jádra rozšíří se obyčejně 

 diffusně po celém obsahu buněčném (obr. 40, 68, 69, 70). Ve větších 

 kuličkách, které jeví silnou barvitelnost a dle mikrochemických reakcí 

 z plastinu a nucleinu se skládají, objevují se opět vakuoly (obr. 70), 

 které mohou způsobovati další vzrůst a následující rozpadnutí. 



Klemm došel k názoru, že při působení jedů na buňku a desor- 

 ganisaci dostatečně silnými dosemi docílené, v plasmě a jádru pod- 

 statně stejné zjevy se dostavují. Částečně potvrzují moje nálezy jeho 

 náhled. Neboť jako v plasmě se objevuje množství vakuol působením 

 chloroformu, tak i v jádru se s nimi setkáváme, v obou případech 

 rostou, ale kdežto v plasmě membrána vakuol granul osně degeneruje 

 a pozbývá vlastností poloprůchodných blan, jádro přímo násilně je 

 roztrháváno a vzniknou-li v partikulích takto vzniklých nové vakuoly, 

 může se process znova opakovati. Řekli jsme již, že velmi záhy půso- 

 bením chloroformu effekt turgoru klesá, tedy také turgor. To způ- 

 sobeno je tím, že blána vakuol i pokožková vrstva cytoplasmy stá- 

 vají se pro některé látky průchodnými. De Vries 14 ) a Pfeffer to ukázali 



14 ) De Vries, H.. Plasmolytische Studien über die Wand der Vacuolen, 

 Pringsh. Jahrb. f. wiss. Bot. Bd. 16, 1885. 



