22 IX. Bohumil Němec: 



dobně jako při Plasmolyse dospělých buněk (Tradescantia, Elodea etc.) 

 tak, že některá místa jich povrchu zůstávají lpěti na cytoplasme jádro 

 obklopující, takže při vydatné Plasmolyse jádro jako by jemnými vlá- 

 kénky s okolní cytoplasmou souviselo, membrána pak je do vnitř 

 jádra prohnuta (obr. 113, 121, 122). Že se tu vzkutku jedná o vliv 

 plasmolysy, viděti z toho, že returgescencí cytoplasmy docílí se zá- 

 roveň returgescence jádra. Stahují se pak při plasmolyse jen jádra 

 klidná a ta, která se nalézají v prvním stadiu profase (obr. 109), 

 kdy chromatinová pentlice v podobě dlouhého tenkého vlákna jádrem 

 probíhá. Plasmolytická stažitelnost jádra dokazuje, že membrána jaderná 

 je semipermeabilní a že obsah jádra chová osmoticky působivé látky. 

 Toho ostatně použili jsme také k výkladu enormního vzrůstu jader, 

 s jakým se setkáváme při chloroformování buněk vegetačního vrcholu. 

 Vedle toho vznikají při plasmolyse jádra hrbolky také tenkráte, když 

 překážejí pravidelné kontrakci jádra chromatinové kličky (obr. 109). 



Podobně jako při působení chloroformu vytvořují se také vlivem 

 plasmolysy v jádru vakuolky, které vzhled jádra klidného rychle 

 změní. Můžeme je pozorovati již po pěti minutovém působení dusič- 

 nanu draselnatého (obr. 121, 122). Vzájemným tlakem, jímž na se 

 vakuolky jaderné působí, stávají se jich membrány rovinnými. Dosá- 

 hnuvše však v klidném jádru určité velikosti dále se nemění. Po- 

 zvolný vzrůst lze však pozorovati u vakuol, jež obdobně jako v klidném 

 jádru, v chromatinových pentlicích se tvoří (obr. 98). Původně malé 

 vzrůstají až tvoří chromatin kolem nich tenkou membránu (obr. 115). 

 Ježto pak chromosomy delším působením plasmolysy splývají dohro- 

 mady, nepravidelná jádra vytvoří se tím způsobem z chromatických 

 figur, jež mají vzhled plasmolysovaným jádrům normálním úplně po- 

 dobný (obr. 111, 118). Ovšem bývá tvar jich podle stadia, v němž 

 byly plasmolysou zastiženy, nepravidelný. Tak povstalo jádro v obr. 

 117 znázorněné ze spiremu, 116 z aequatorialní desky, 111 a 1 1S 

 ze stadia metakinetického. 



Charakteristické je pro nucleolus, že se působením plasmolysy 

 stává zrnitým z alveolek složeným. Zároveň je vytlačován po delší 

 době plasmolysy (V 2 hod.) z jádra ven do prostory mezi jádrem a 

 plasmou vzniklé a můžeme všecka stadia tohoto prostupování nucleolu 

 nalézti. První stadium, kdy nucleolus přitlačen je k membráně jaderné 

 znázorněn v obr. 107, další, kdy vskutku prostupuje mebranou v obr. 

 112 a konečně, kdy značně naduřen leží vedle jádra v obr. 110. 

 Nucleolus vedle jádra ležící nemá tvar kulovitý, nýbrž nepravidelný, 

 často srpovitý, takže dělá docela dojem srpkovitých nucleolu popiso- 



