24 IX. Bohumil Němec: 



způsobené intensivnější, pochody kinesu zastavující rychlejší, anebo 

 působí oba roztoky hmotně různě na pokožkovou plasmu, se kterou 

 přece musí do styku přijíti, nebo konečně v nepatrné míře pronikají 

 do protoplastu a zde různou intensitou plasmu dráždí. Vskutku je 

 rychlost, s jakou difundují roztoky cukru třtinového jen asi třetinu 

 tak velká, jak diffuse isosmotického roztoku dusičnanu draselnatého, 

 ovšem jen pro tak slabé roztoky, jakých při plasmolytických pokusech 

 užíváme 19 ). Je tedy velmi snadno možno, že částečně se rozdíl mezi 

 působením obou roztoků na kinesu tímto rozdílem v pronikání mem- 

 brán a tím způsobenou nestejnou dobou trvání smrštění plasmy dá 

 vysvětliti. Není však nemožno, že pro dusičnan draselnatý, který již 

 v koncentracích ku př. 5% po delším působení zřejmě jako jed pů- 

 sobí, již pro dobu tak krátkou, jako jsou ty, po které působil v našich 

 pokusech, jako jed působí, a urychluje zastavení kinesy. Pro cukr 

 ovšem nemůžeme přijímati hmotné působení škodlivé. 



Z té příčiny podávají pokusy, v nichž plasmolysa provedena 

 roztokem cukru, čistší resultaty o účinku plasmolysy jako takové. Pozo- 

 rování in vivo (na chlupech Solanum) kde možno přesně stanoviti 

 dobu, kdy začíná plasmolysa a tedy rozdíly v rychlosti diffuse dají se 

 vymýtiti, bylo potřebí u dusičnanu dras. doby o 25% menší k vyvo- 

 lání těchže účinků než při užití isosmotického roztoku cukrového. 

 To svědčí pro názor, že u dus. dras. přicházejí k platnosti i vlivy 

 hmotné. 



Výsledek plasmolytických pokusů je ten, že karyokinetické po- 

 chody účinkem změny osmotických poměrů v buňce vyvolané změnou 

 v mediu, jež buňku obklopuje, rychle se modifikují a pak zastavují. 

 Přes to, že plasma je živá, zeje schopna po vrácení původních poměrů 

 dále normálně žíti, zastavuje se kinesa již po účinku plasmolysy 

 sotva Čtvrt hodiny trvajícím. Netřeba zde ještě jednou opakovati, 

 že pokusy ty s nezvratnou jistotou svědčí proti Demoorovým, již při 

 diskussi účinků chloroformu zmíněným názorům. Ba ony mluví pro 

 správnost myšlénky Samassou vyslovené, že totiž jádro a jeho životní 

 processy jsou choulostivější než cytoplasma. Ovšem třeba se držeti 

 pouze na jisto postavených fakt a nesevšeobecňovati. Neboť pokusy 

 se živočišnými objekty poukazují k možnosti opačných poměrů. 



Plasmolysou lze především vyvolati periplasty kulovitého tvaru 

 (obr. 91), returgescencí v čas zavedenou lze koule ty přivésti zpět 

 ke tvarům bipolarním (obr. 100). Podobně jako při účincích chloro- 



9 ) H. de Vries, Plasmolytische Studien etc. p. 568. 



