Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 29 



V tomto případu nezbývalo by, než přijímati pro působení tlaku 

 nebo tahu na orientaci delší osy periplastu zvláštní způsob podráž- 

 dění, které se v určitém směru šíří i ve plasmě tekuté a vyvolává 

 v této stavy dle určitých směrů polarisované. Kdyby však i hyalinní, 

 periplast tvořící plasma byla tekutou, a sice tekutinou nemísící se 

 s ostatní cytoplasmou, nebylo by vůbec možno, aby se vytvořily peri- 

 plasty ellipsoidní nebo ovoidní, poněvadž centrální síla na pólech 

 delší osy působící byla by větší, než síla působící na pólech osy 

 kratší a muselo by nastati, aby byla rovnováha, zakulacení periplastu. 

 Vskutku je hyalinní plasma periplastu vždy během profase přesně 

 odlišena od ostatní cytoplasmy, ba také jakousi membránu povrchovou 

 lze na ni pozorovati, (kterážto však bezpochyby differencuje se fysi- 

 kalně, povrchovým napjetím plasmy té). Opticky dělá periplast úplně 

 dojem stlačené, v plasmě se nalézající nějaké hmoty metaplastické. 

 Kdyby tedy byla hyalinní plasma tato stavu tekutého a tolikéž cyto- 

 plasma ji v dosti silné vrstvě obklopující, nemohla by tlakem nebo 

 tahem býti deformována a vůbec by nemohla nabyti tvarů bipolarních. 

 Bud tedy není hyalinní plasma tekutinou, nebo cytoplasma. 



Představme si, že není hyalinní plasma periplastu tekutinou, pak je 

 velmi snadno možno, že kol jádra povstane útvar bipolarního tvaru. A sice 

 tak, že budto cytoplasma vylučuje nějakou hmotu tuhou kolem jádra 

 v takovém způsobu, že intensita toho vylučování je na dvou pólech 

 největší a k aequatoru jádra ho ubývá, nebo naopak jádro samo 

 hmotu takovou vylučuje nebo kolem sebe nahromaďuje a sice s inten- 

 sitou od pólů k aequatoru ubývající. Nahromaděná takto hmota bude 

 objímati ve způsobu ellipsoidu nebo ovoidu jádro, má-li toto přibližně 

 tvar koule. Ale již při jádrech tvaru nepravidelného nevystačíme 

 s tímto názorem. Hyalinní plasma musela by kolem nepravidelných 

 jader jeviti tolikéž nepravidelné obrysy, bylo však již řečeno, že ve 

 skutečnosti se tvarem jádra tvar periplastu v tomto smyslu vůbec 

 neřídí. 



Také pokusy s plasmolysou dokazují nemožnost uvedeného vý- 

 kladu. Tuhá hmota nemohla by odstraněním turgescence vzíti na se 

 formu koule a naopak returgescencí formu bipolarní zase přijmouti. 

 Y tom případu, kdy obě čepičky na pólech jádra sedící v zóně aequa- 

 torialní jsou odděleny, není snadno představiti si, jakým způsobem 

 by bylo možno obě čepičky, skládající se ze hmoty tuhé, spojiti ve 

 tvar koule jádro úplně obklopující. Pokusy dokazující vliv tlaku i tahu 

 na orientaci delší osy periplastu svědčí tolikéž proti tuhosti periplastu, 

 zvláště kdyby cytoplasma, v niž periplast je suspendován, byla tekutá. 



