32 IX. Bohumil Němec: 



Podobná úvaha platí však také pro případ, kdy se tekutina na- 

 hromaďuje kolem nějakého jinorodého, ve hmotě uzavřeného tělesa 

 pevného. Násl 'bude zajímati jenom případ, kdy nahromaďující se te- 

 kutina k jinorodému tělísku lne. V tom případě vytvoří se nejdříve 

 adsorbcí na celém povrchu tělíska stejnoměrně rozložená adsorbční 

 vrstvička, která však bude docela nepatrná (Pfeffer, Pflanzenphysio- 

 logie), našimi optickými prostředky snad vůbec neviditelná. Další 

 přibývající tekutina bude se však již nalézati mimo dosah moleku- 

 lárních sil tělíska centrálního a následkem snadné posunovatelnosti 

 molekul kapalin bude se rozšiřovati s hora naznačeným způsobem 

 v různých směrech podle velikosti elasticity tlakem ve hmotu zave- 

 dené. Kdybychom nyní tlak odstranili, vezme na se kapka podobu 

 koule. Vytváření kapky spočívá ve speciellních případech na velikosti 

 elasticity hmoty, na povaze tekutiny, směru a velikosti tlaku. To, co 

 bylo řečeno o tlaku, platí také o tahu, neboť se jím v podobném 

 smyslu mění elasticita v isotroptní hmotě tahu vystavené. 



Zde třeba ještě dotknouti se možnosti, že i jasná plasma peri- 

 plast skládající by mohla býti stavu pevného i elastická. Ovšem lišila 

 by se přes to od cytoplasmy svojí homogenností a vlastnostmi che- 

 mickými. Vskutku by ve hmotě elastické uzavřená koule jiné hmoty 

 elastické musela tlakem nabyti určité deformace, pro případy svrchu 

 uvedené deformace bipolarní. Nebylo by však možno, aby se rozdě- 

 lila ve dvě čepičky zdánlivě úplně oddělené, ty aby po odstranění 

 splynuly v jednolitou kouli, jež tlakem opět ve dvě čepičky by se 

 dala odděliti. Za druhé by se v tomto případu musely jeviti také 

 jakési deformace na jádru, neboť by se tlak přenášel tuhým peri- 

 plastein i na ně. Tomu ve skutečnosti tak není, jádro nejeví žádnou 

 deformaci, přes to, že tam, kde se naň dá tlak přenésti vskutku se 

 deformuje. Tak tomu je ku př. při vzrůstu vakuol následkem půso- 

 bení chloroformu. Ale jádro obklopené periplastem nejeví žádnou de- 

 formaci, jež by se dala uvésti na vliv tlaku, jemuž periplast sám je 

 vystaven ; v periplastu tedy šíří se tlak na všecky strany stejnoměrně, 

 podobně jako v kapalinách. Z toho, jakož i ze snadnosti, s jakou se 

 dá periplast deformovati mechanickým tlakem rozděliti ve dvě zdán- 

 livě oddělené partie, jež po odstranění tlaku opět splynou, z optické 

 i chemické souhlasnosti se šťávou jadernou, která je stavu tekutého, 

 dá se souditi, že také periplast je tekutý. To má ovšem značný význam 

 také pro mechaniku pohybu chromosomů k pólům. Pohyby ty ode- 

 hrají se mnohem snáze v prostředí tekutém, než-li tuhém, třeba plas- 

 tickém. Že je šťáva jaderná tekutinou, dokazuje zjev, že vytlačena 



