Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 35 



posilňování partikul, jaké je vlastností kapalin. Komplex ten mohl by 

 jeviti tedy vlastnosti tělesa pevného, tolikéž i elasticitu, jejíž původ 

 by ovšem spočíval v centrální síle malých vakuolek. Je důležito vy- 

 tknouti vzhledem k tomuto názoru, že při změně aggregačního stavu 

 protoplasmy vždy se shledáváme se zjevem, že mizí, nebo aspoň se 

 redukují velké vakuoly a na jich místě objevuje se množství malých 

 vakuolek (alveol). 



Aggregačním stavem nejsou ovšem vytčeny všecky fysikalní vlast- 

 nosti protoplasmy. Vysoce důležitý jsou ku př. také diosmotické 

 vlastnosti její a jednotlivých blau semipermeabilních při tom v úvahu 

 přicházejících. Zde chci jenom tolik podotknouti, že se pokusy v Plas- 

 molyse také jaderná membrána ukázala jako blána semipermeabilní, 

 která přivozuje změny objemu jádra způsobené změnou osmotické pů- 

 sobivosti jádro obklopujícího media. V našem případu je to cy- 

 toplasma. 



Pokud působením chloroformu, aetheru a alkoholu jsou pozmě- 

 ňovány diosmotické vlastnosti buňky, nebudu zde speciellně diskuto- 

 vati, ježto předmět ten pracemi De Vkiesovými a Pfefferovymi do- 

 statečně byl osvětlen. 



Proměnlivost fysikalních vlastností protoplasmy. 



Stálá změna je příznakem živé hmoty a sice změna v ohledu 

 chemickém i fysikalním. Pfeffer (Pflanzenphysiologie, p. 38) má za 

 to, že také změna v aggregačním stavu partikulí plasmatických dů- 

 ležitou hraje úlohu. Změna ta ovšem týká se hlavně přechodu ze stavu 

 pevného do tekutého nebo naopak. 



Pokusili jsme se v předešlém odstavci o důkaz, že protoplasma 

 buněk vegetativních pletiv rostlin cévnatých ve stadiu profase jeví 

 vlastnosti těles pevných, že je elastická a že se v ní šíří tlak nebo 

 tah v určitých směrech. Zbývá nám podrobněji sledovati okolnosti, 

 za kterých plasma těchto vlastností nabývá nebo pozbývá. 



Ze tvarů, jaké plasma při plasmolyse na se bere, soudíme, že 

 ve stavu klidném, kdy se tedy tuňka nedělí, protoplasma všeobecné 

 jeví vlastnosti tekutin, jak je již Berthold vytkl. V tomto stavu obsa- 

 huje plasma, zvláště v buňkách vzdálenějších od vegetačního vrcholu 

 typicky již vyvinuté vakuoly (obr. 114) a právě buňky klidné honosí 

 se vakuolami největšími. I okolnosti, že při plasmolyse ani pokož- 

 ková vrstva není zohýbána, soudí Pfeffer (Plasmahaut u. Vacuolen). 



