Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky- 37 



molysovanych figury podižují svoji šikmou polohu stabilně. A učiníme-li 

 pletiva opět turgescentníuii, takže se může kinesa v těch případech, 

 kdy nebyla úplné zastavena, dále odehrávati, což však platí jen pro 

 značně pokročilá stadia anafase, vrátí se všecky téměř figury v po- 

 lohu, jakou původně (ve stadiu profase a aequatorialní desky) jevily - 7 ). 

 V buňkách, které právě dělení dokončily, jeví plasma vlastnosti, z nichž 

 na tekutý její stav můžeme souditi. Že však i v prvních stadiích 

 profasí je plasma stavu tuhotekutého nebo aspoň značně plastická, 

 vysvítá z okolnosti, že ve stadiu tom (objevení se periplastu přímo 

 předcházejícím) jádro může měniti svoje místo a sice opět vlivem 

 tlaku. Y prvním počátku stadií profase a ve stadiích metakinetických 

 je tedy plasma plastická, nebo tuhotekutá, neboť jádro nebo kinetická 

 figura mohou v ní vlivem tlaku místo měniti, ale ve stadiu profase 

 vyznačeném přítomností periplastu a tvoření se achromatických vláken 

 jeví plasma vlastnosti těles pevných. Prodělává tedy během kinesy 

 plasma změnu svého aggregačního stavu a sice od kapalného k pe- 

 vnému stavu a odtud opět ke kapalnému. Takovou změnu musíme 

 pro každý za sebou následující process kinetický předpokládati. Změna 

 ta se může tedy periodicky tolikráte opakovati, kolikrát se buňka 

 v normálních svých poměrech dělí. Plasmolysa, jakož i okolnost, zda-li 

 se dají tlakem v tom či jiném stadiu určité změny indukovati, mohou 

 býti kriteriem, v jakém asi stavu ve specielluím případu se plasma 

 nalézá. 



Vedle právě vytčené normální, periodicky se opětující změny 

 aggregačního stavu protoplasmy možno i uměle způsobiti a urychliti 

 přechod ze stavu pevného k tekutému. Toho lze docíliti, zabráníme-li 

 buňkám možnost dokončiti dělení anebo podráždíme-li meristematická 

 pletiva poraněním. Zajímavo je, že zabráníme-li vegetačním vrcholům 

 vzrůst, čímž zastaví se spolu další dělení, přijmou buňky celé embryo- 

 nální zóny stav klidných buněk vyznačených tekutostí plasmy a velkými 

 v menším počtu přítomnými vakuolami. 



Zalejeme-li kořen klíční rostliny do sádry způsobem, jak jej 

 Pfeffer (Druck- und Arbeitsleistung) udal, dává se tím vzrůstu při 

 dostatečně silné vrstvě sádry nepřekonatelná překážka, která má za 

 následek dostavení se některých důležitých, Pfeffrem vytčených zjevů, 

 mezi něž náleží především uvolnění membrán buněčných (Entspannung), 

 zvýšení turgoru v některých případech, postoupení anatomické defi- 



27 ) Celý pokus nesmí trvati déle než 5 minut, tři min. plasmolysa, 2 tur- 

 gescence. 



