38 IX. Bohumil Němec: 



nitivní diferenciace až do nejbližší blízkosti vegetačních bodů, atd. 

 Cytologicky nebyly kořeny takto zalité zkoumány. Z té příčiny jsem 

 opakoval některé pokusy Pfefferovy a sice s kořeny bobu {Vicia f aha). 



Z kořenů stejného stadia vývojového dosáhnuvších některé kon- 

 servovány za účelem poznání poměrů, v jakých se vegetační vrcholy 

 nalézají, nebo vyzkoušeny na nich účinky plasmolysy. Ostatní zality 

 do sádry a vyproštěny z obalu sádrového po 3, 6 a 12 hodinách. 

 Již po třech hodinách zalití v sádře není lze nalézti v kořenech ně- 

 jaké karyokinetické figury. Tolikéž ovšem po šesti a dvanácti ho- 

 dinách. Ani jiných změn není možno během těchto intervallů po- 

 zorovati. 



Tedy již během prvních tří hodin byly všecky kariokynesy do- 

 končeny. Kdežto v normálních kořenech buňky s profasemi chovaly 

 cytoplasmu jevící vlastnosti pevné elastické hmoty, nalézáme ve všech 

 buňkách zalitých kořenů bez výjimky cytoplasmu tekutou, zakulacující 

 se vlivem plasmolysy * 2S ;. Z toho následuje, že v buňkách nucených 

 ke klidu dostavuje se zároveň tekutosť protoplasmy. Zároveň dosta- 

 vuje se jiný nápadný zjev týkající se vakuol. Kdežto v normálních 

 poměrech buňky až asi do vzdálenosti 08 mm od rozhraní čepičky 

 a vlastního kořenu postrádají velkých vakuol, za to však plasma jich 

 chová mnoho menších vakuol a nepatrných alveol, objevují se v buňkách 

 do sádry zalitých kořenů i na těchto místech v plasmě veliké va- 

 kuoiy, ba ponejvíce jedna jediná vakuola zatlačující všecku plasmu 

 ke stěnám buněčným. Takové velké vakuoly vyskytují se v normálních 

 kořenech pouze ve starších buňkách nebo již v pletivech trvalých; 

 zde však vznikly očividně působením odporu vzrůstu kořenu klade 

 noho, kterýžto odpor zastavuje další dělení buněk a nutí je vzíti na 

 se stav klidu. 



Vyprostíme-li kořen ze sádrového obalu dostavují se pozvolna 

 normální poměry. Po půl hodině dosud jeví plasma tekutosť a v buňkách 

 nepozorujeme ani příprav k dělení. Po půldruhé hodině v partiích od 

 vegetačního vrcholu 1 2 mm vzdálených setkáme se již s karyoki- 

 nesami, ponejvíce však jen v pericambiu, endodermis a průvodném 

 parenchymu. V dermatogenu a pleromu nejmladších částí vegetačního 

 vrcholu počínají se v cytoplasme objevovati malé vakuolky, kdežto 



28 ) Okolnosť tato také potvrzuje, že příčinou nezakulacení se cytoplasmy 

 v buňkách v profasi se nalézajících není příliš vysoký turgor, ježto v zalitých 

 kořenech turgor až o 2% dus. dras. stoupne (Pfeffer 1. c.) a přece se buňky 

 zakulacují. 



