"4'Q IX. Bohumil Němec: 





se ke. karyokinesi. Plasmolysou bylo opět možno stanoviti ubývání te- 

 kutosti protoplasmy. 



Poraněním je tedy možno v meristematických buňkách způso- 

 biti urychlení kinesy v několika vrstvách buněk ránu obklopujících 30 ) 

 a zkapalnění cytoplasmy spojené s objevením se několika velikých 

 vakuol na místě dříve přítomných mnoha maličkých. Po nějaké době 

 (24 — 48 hodinách) dostavuje se normální stav, plasma stává se tuho- 

 tekutou, konečně pozbývá v buňkách stadium profase jevících schop- 

 nosti při Plasmolyse se zakulacovati. 



Odpor, který ve svrchu zmíněných experimentech kladen byl 

 kořenům sádrovým obalem, kladen je začasté také ve přírodě ros- 

 toucím vegetačním vrchoiům. Zajímavý je ku př. odpor, jejž rostoucím 

 vedlejším kořenům klade dermatogen a korá kořenů mateřských. 

 Vedlejší kořeny musí při tom překonávati značný odpor turgescent- 

 ního komplexu buněčného, při čemž dostavují se mnohé zjevy, jež 

 upomínají na pokusy s odporem sádrového obalu. Studoval jsem v té 

 příčině vývoj vedlejších kořenů u těchto rostlin: Vicia faba, Cucur- 

 bita pcpo, Allium cepa, Zannicltellia palustris a Alnus glutinosa. 

 Uvolnění membrán a objevení se velkých vakuol především se týká 

 vnitřních řad buněk tvořících kořenový váček. Všude lze pozorovati 

 veliký rozdíl pokud se počtu a velikosti vakuol týče, mezi buňkami 

 klidnými a dělícími se, nebo ke kinesi se připravujícími. Obdobný 

 pokus, svrchu již zmíněný, který proveden byl s kořeny Allia při- 

 nucenými růsti do zatavené rourky ukázal, že vskutku se tu jedná 

 o účinky odporu vegetačnímu vrcholu kladeného, který při vývoji 

 vedlejších kořenů ovšem nestačí k úplnému zastavení vzrůstu. 



Na konec zmíniti se chci také o tom, že i plasmolysou lze způ- 

 sobiti změnu ve fysikalních vlastnostech protoplasmy a sice v tom 

 smyslu, že plasma pevná stává se delším působením plasmolysy te- 

 kutou. To viděti je z toho, že plasmolysujeme-li buňky v profasi se 

 nacházející, nebo vůbec ve stadiu, kdy se plasma nezakulatí a ne- 

 cháme-li plasmolysu déle působiti, můžeme pozorovati druhotné, později 

 se dostavující zakulacení protoplastu. 



V 6% roztoku dusičnanu draselnatého zakulatila se po půso- 

 bení 1 hodinu trvajícím dermatogenní buňka u vegetačního vrcholu 

 bobu po 1 hodině zcela tak, jako klidná buňka trvalého pletiva, 

 ač původně jevila i po stažení ostré rohy. V cukru třtinovém zdá se, 



30 ) Nehledě k jiným reakcím ("zvýšení intensity dýchání a polarisace vzrůstu, 

 nu táce átd.) 



