Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 43 



z jedné řady buněk se skládajících. Zde třeba přijímati jiné příčiny 

 postavení figur. A vždyť je dokázáno, že světlo, v málo případech 

 i tíže zemská působí na směr figury a takových příčin může býti 

 více. Ony zajisté u jednobuněčných organismů, mnohých řas, hub, 

 zvláště ku př. u Characeí v popředí vstupují. Je apriori pravdě- 

 podobno, že v buňkách centrosomy opatřených jiným způsobem, ji- 

 nými pochody směr dělení se určuje; ba je možno, že právě u rostlin 

 skládajících se z komplexu pevně semknutých a vzájemně mechanicky 

 na se působících buněk staly se následkem přítomného tu mecha- 

 nického tlaku i tahu okolnosti ty směrodatnými pro rozhodující jejich 

 vliv na směr dělení buněčného. Nechci zde rozváděti tyto hypothésy 

 a přistoupím k vylíčení některých pozorování a pokusů. 



Základním pokusem byl pokus o vlivu tahu či tlaku na pora- 

 něné hlízy bramboru. Kdežto Knt stanovil pro tento materiál pouze 

 postavení přehrádky již definitivně vytvořené, podařilo se mi stano- 

 viti, že již v profasi je směr figury tlakem nebo tahem určen a že 

 se v tomto směru vytvoří přehrádka buněčná. Podrobnosti nebudu 

 vykládati, poněvadž se shodují se zprávami KsrY-ovými. Také pokusy 

 s kořeny rostoucími mezi dvě k sobě nakloněné desky skleněné jsem 

 opakoval. Výsledky pokusů těch nejsou však, podobně jako Knt 

 udává, evidentními. 



Z dalších pokusů uvedu tento: Kořeny bobu po délce (as 1*5 mm 

 od rozhraní kalyptry a pleromu) byly medianně naříznuty a dány 

 růsti do zužujících se skleněných rourek. A tu se ukázalo, že Lop- 

 riorem nedávno konstatované hojení ran a regenerace obou polovin 

 vegetačního vrcholu 313 ) se ani po pěti dnech nedostavuje. Všecky 

 směry dělení ležely rovnoběžně s podélnou osou kořenu. Kořeny 

 rostouce do zúžené rourky vystaveny byly stále většímu postrannímu 

 tlaku, který orientoval periplasty (ponejvíce ovoidalní) i figury ve 

 směr podélné osy kořenu. Přesvědčující je také pokus s působením 

 tlaku ve směru podélné osy kořenu na vedlejší kořeny, dokud ještě 

 jsou skryty v primerai kůře mateřského kořenu. Kořeny klíční rostliny 

 Cucurbity (C. pepo), v nichž vyvinovati se počaly vedlejší kořeny, po- 

 loženy na desku skleněnou, oblity gelatinou při 25° tuhnoucí, na ně 

 položena opět skleněná deska a ta obtěžkána závažími. V kořenech, 

 které stály přímo proti směru tlaku na ně působícího objevily se již 

 po 4 hodinách působení tlaku v partiích, kde za normálních po- 



S6 ) Lopriore. G., Ueber die Regeneration gespaltener Wurzeln. (Abh. d. 

 Leop. Car. Akad. Bd. 56, 1896). 



