Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 45 



značného vzájemného napjetí ve směru podélné osy kořenu. Ježto 

 pak l°/o roztok dus. dras. vyvinuje osmotický tlak as 3*5 atmosfér, 

 je vidno, že napjetí zde přítomné může býti velmi značné a může 

 vésti k orientaci figur ve směru podélném. Vskutku také v těchto 

 zónách (1*5 od rozhraní calyptry a pleromu) odehrává se velká vět- 

 šina kines ve směru podélném. 



Vedle tahu působí však také tlak na směr figury a je pravdě 

 podobno, že také v normálních poměrech přichází v meristematických 

 pletivech k platnosti- Ba pravděpodobno je, že v pevně semknutých 

 buňkách meristematických pletiv tlakem ve větší míře buňky vzá- 

 jemně na sebe působí, než tahem. To je viděti již v tom faktu, že 

 intercellularní prostory v nejmladších částech vegetačních vrcholů na 

 rohy buněk jsou omezeny, což poukazuje na značný odpor kladený 

 snaze buněk všestranným napjetím dosíci tvaru kulatého. Tento odpor 

 ve vegetačních vrcholech kořenů kladen je čepičkou. Její buňky vy- 

 kazují vždy membrány značně ztlustlé oproti membránám buněk, 

 vlastního vegetačního vrcholu kořenového. Důkazem toho je okolnost, 

 že isolované buňky vnitřní vrstvy calyptralní, ač jeví turgor (ve vzdá- 

 lenosti 1 mm od rozhraní čepičky a pleromu) jen as o 5% dus. dras. 

 nižší než dermatogen, průměrně o 30°/ méně se stáhnou při Plas- 

 molyse, než buňky dermatogenní (platí pro kořeny velkosemenné odrůdy 

 bobu (Vicia fabaj. Membrány buněk těch také tinkcionellně se liší 

 od čistě cellulosních membrán dermatogenu, periblemu a pleromu, 

 vedle toho, jmenovitě vnitřní stěny tangentialní, jsou velmi značně 

 ztlustlé. Již poměry effektu turgoru se týkající poukazují, že elasticita 

 těchto membrán je daleko větší, než elasticita vlastních membrán 

 neristematických a tedy odpor, jejž obal z těchto buněk klade tlaku 

 se strany buněk vlastního vegetačního vrcholu kořenového ve směru 

 radiálním značně větší, než aby mohly býti ve stejné míře napjaty, 

 jako radiální membrány buněk vegetačního vrcholu. Tím odporem 

 kladeným tlustými a málo ductilními stěnami čepičky kořenové dána 

 je možnost silného vzájemného tlaku buněk ve směru radiálním, jak 

 účinek toho právě v silném dělení kořenu do délky se jeví. Neboť 

 vzájemným tlakem ve směru radiálním působícím orientovány jsou 

 periplasty kolmo na směr ten, tedy ve směr podélné osy kořenové 

 a v tom směru také se vytvořují achromatická vlákénka i přehrádky 

 buněčné. 



Ale okolnost, že obal skládající se z tlustostěnných buněk, klade 

 buňkám vegetačního vrcholu kořenového ve směru radiálním odpor 

 má i jiné následky. Pfeffer (Druck- und Arbeitsleistung) dokázal, že 



