Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 47 



se v destillované vodě v poměru osmotického tlaku k elastickému 

 odporu membrán a podle toho jeví se také při plasmolysi perceutuellní 

 zkrácení nebo prodloužení buněk i buněčných komplexů. Ježto však 

 v tom směru, ve kterém uvolněny jsou membrány, osmotický tlak 

 může daleko více působiti než ve směru, kde mu je membrány na- 

 pínati, bude effekt jeho, jevící se pro náš případ ve vzájemném tlaku 

 buněk na sebe, ve směru uvolnění membrán daleko větší než ve 

 směrech ostatních. Poněvadž pak tlak má vliv na postavení delší 

 osy periplastu i na směr kinetické figury, bude tato státi kolmo na 

 směr uvolnění membrán a tedy také kolmo na směr většího tlaku. 



Z povahy studovaného materiálu plyne, že není možno poměry 

 uvolnění membrán a jich elasticity přesně udati. — Jen v hlavních 

 rysech možno dosavadními methodami na zjevy ty souditi. Také je 

 pochopitelno, že je množstí možných variací, způsobitelných změnami 

 v turgoru i elasticitě membrán i ve tvaru buněk, jimiž může býti ve 

 speciellním případu směr karyokineky stanoven. Že vskutku na tvaru . 

 buněk záleží pravidelnost směru kinetické figury viděti lze z toho, že 

 s nepravidelností formy buněk souvisí nepravidelnost postavení figur, 

 jak v kořenech, v partiích, kde přechází buněčné řady zahnuté ve směr 

 rovný, lze pozorovati (obr. 15.). 



Ovšem mohou příčiny určitého postavení kinetické figury spo- 

 čívati také v buňce samotné. Bud je to tlak z buňky samy vycházející, 

 jenž tu působí. Je-li cytoplasma stavu tuhého, a jsou-li v ní přítomny 

 vakuoly, pak se v ní šíří tlak osmotický ve směrech radiálních od 

 té vakuoly a vyvinuje-li se figura způsobem pro vegetativní pletiva 

 stanoveným, pak musí figura státi kolmo ve směru radiálním. To se 

 potvrzuje pro karyokinesy v pylových zrnkách vakuolou opatřených 

 se odehrávajících. V obr. 22. a 23. znázorněny jsou dva na sobě 

 kolmé průřezy pylovým zrnkem od Frittilaria imperialis. Při vývoji 

 figury kinetické působí na periplast tlak ve směru naznačených šipek 

 a vskutku je periplast nejen ve směru na tyto šipky kolmém nej- 

 většího průměru, zároveň pak stojí figura kolmo na směr šipek v obr. 

 23. naznačených. Je pochopitelno, že v případu, kdy plasma, na kterou 

 vakuola osmotickým tlakem působí, je tekutá, bude tlak ten pro směr 

 figury kinetické bez významu. 



Proč pro směr hlavní osy periplastu je rozhodujícím mechanický 

 tlak nebo tah, je z fysikálních vlastností cytoplasmy a plasmy, peri- 

 plast tvořící pochopitelno. Proč se však vlákna achrornatického 

 vřeténka ve směru tom vyvíjejí, to není z prostého fysikálního pů- 

 sobení tlaku a tahu vysvětlitelno. Mějme třeba za to. že je to výsledek 



