Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 57 



podléhají periodické zméné jdoucí souběžně s ťasemi kinetického 

 dělení. Experimentálně můžeme změnu tu uspíšiti neb vůbec zadržeti. 



Následkem zmíněných fýsikálních vlastností cytoplasmy dána je 

 možnost vnějším silám, aby se účinek jejich v určitém směru v buňce 

 rozšířil a vyvolal zjevy v určitých směrech se odehrávající. To týká 

 se především kinetické figury, která následkem tlaku neb tahu, jemuž 

 buňka v meristematickém pletivu podléhá, zaujímá určitou polohu 

 těmito indukovanou. Podotknouti dlužno, že šíření se pochodů po- 

 drážděním vyvolaných, jakož i transport látek v určitých směrech 

 orientovaný, nevyžadují tuhého stavu plasmy. 



Tlakem nebo tahem, jemuž buňka podléhá, je však určeno nejen 

 postavení figury, ale také ve značné míře způsob vývoje jejího. Neboť 

 v buňkách tlaku nebo tahu vystavených vyvíjí se figura bipolarně, 

 monaxialně, v buňkách volných multipolarně, po případě radiálně. 

 Přímý důkaz toho podařilo se mi podati pokusy s poraněnými hlí- 

 zami bramboru, o nichž jinde podrobně bude referováno. Buňky, 

 ležící při ploše rány, vytvořují rovnoběžně s plochou tou přehrádky, 

 vedoucí k vývoji nového peridermu. Při tom vystaveny jsou postran- 

 nímu, s plochou rány rovnoběžnému tlaku. Figura vyvíjí se mona- 

 xialně, bipolarně, orientována tlakem na buňku působícím tak, že se 

 staví kolmo na směr tlaku. Podaří-li se nám poraněním podrážditi 

 ku dělení buňku, která jen jednou plochou souvisí s ostatním pletivem 

 hlízy, jinak je však volná, vyvine se figura radiálně kolem jádra. 

 Tím podán je zároveň důkaz, že není principiellního rozdílu me/.i 

 vývojem figury monaxialním a radiálním. Pozoruhodno je, že se 

 v profasi při tvoření se peridermu na poraněných hlízách brambo- 

 rových neobjevují periplasty tekuté nebo přesně oproti cytoplasme 

 ohraničené. Také není na nich možno konstatovati význačné bipolarity. 

 Přes to vyvinují se vlákna monaxialné. 45 ) To dokazuje, že tlak nebo 

 tah přímo určuje směr vývoje vláken achromatických. 



Důkaz, že tlak nebo tah, jemuž vystaveny jsou buňky meriste- 

 matické určuje směr dělení, je pro theorii o mechanismu vývoje 

 orgánů rostlinných vysoce důležitý. Jím nabývají názory o působení 

 a významu vzájemného tlaku buněčných komplexů nebo celých 

 orgánů zvláštní zajímavosti. Ovšem podrobné speciellní prozkoumání 

 působení mechanických sil vnějších, je úkolem daných zvláštních 

 případů. Zde třeba jenom ještě připomenouti, že není možno názor 



") Nápadná je podobnost tohoto vývoje s vývojem vláken achromatických 

 u Spirogyry (Mitzkewitsch, Flora. 1898.). 



