Příspěvky k fysiologii a morfologii rostlinné buňky. 59 



Obr. 12. Řada buněk z dermatogenu. Všecky periplasty vyvinuty ve 

 směru této řady ellipsoidně nebo ovoidně. Osa jaderné polarity 

 svírá s osou periplastu různé úhly (v buňce a 90°, b 44°, c 28°. 

 d 42°). 



„ 13. Třetí a čtvrtá řada periblemu. Stadia metakinetická svírají 

 různé úhly se směrem periklin a sice v buňce a 50°, b 52°, 

 c 70", d 85°. 



„ 14. Dermatogen (d) a první řada periblemová z místa, kde se 

 zahnuté řady periklinové stávají rovnými. V dermatogenu stejně 

 jako v první vrstvě periblemové posunuta figura do zadní partie 

 buňky. 



„ 15. Z podélného tangentialního řezu místem, kde přechází zahnuté 

 řady periblemové v rovné. S nepravidelným uspořádáním a tvarem 

 buněk souvisí tu nepravidelnost směrů dělení. 



„ 16 Z vnitřní vrstvy váčku vedlejšího kořene Cucurbita pepo. 

 Buňky klidné s velkými vakuolami, buňka k dělení se připra- 

 vující vyplněna hustou, zrnitou plasmou. 



„ 17. Z podélného řezu kořenu Allia, jehož vegetační vrchol rostl 

 do skleněné zatavené rourky. Klidné buňky vyplněny velkými 

 vakuolami dobře ohraničenými, dělící se buňky vyplněny jemně 

 zrnitou, hustou plasmou, jež vykazuje nepatrné vakuolky. Figury 

 zatlačeny do zadu, čímž vznikají buňky nestejné velikosti. 



„ 18. Buňka s mimojadernými nucleoly uloženými na stěně při 

 posledním dělení vzniklé. (Obr. 18 — 20 z kořenu Roripa 

 amphibia). 



„ 19. Klidné jádro z buňky bez mimojaderných nucleolů. 



„ 20. Buňka po rozdělení. Jádra vykazují poměrně malé nucleoly, 

 při nově vzniklé přehrádce mnoho nucleolků. 



„ 21. Mimojaderní nucleoly během dělení diffusně v cytoplasme 

 rozšířené. 



„ 22, 23. Podélné, na sobě kolmé ře.^y pylovým zrnkem řepčíků 

 Frittilaria imperialis) ; ve směru šipky vyvíjí se figura chr. 



Tabule 2. 



(Působení chloroformu). 



Obr. 24. 15 min. chlor. Z čepičky kořenu Allia. Periplast jeví po- 

 dobu koule. 

 „ 25 — 28, po 5 min. v chloroformu. 



