XVII. 



O Hiethylpentose z konvolvulinu. 



Napsal Emil Votoček v Praze. 

 (Předloženo dne 24. března 1899.) 



Před více než rokem 1 ) nalezl jsem, že glykosidy konvolvulin 

 a solanin obsahují niethylpentosu jakožto složku cukernou. Po zji- 

 štění fakta tohoto běželo o to, aby cukry řečené byly blíže karakte- 

 risovány a srovnány s methylpentosami dosud známými, rhamnosou, 

 chinovosou, fukosou a isorhamnosou. Jelikož glykosid solanin poměrně 

 nesnadno jest přístupen, přikročil jsem v prvé řadě k podrobnějšímu 

 studiu methylpentosy z konvolvulinu. Výsledky podávám v následujícím. 



Příprava cukru. 



Stran štěpení konvolvulinu a přípravy cukrů poukazuji k pře- 

 dešlé zprávě své. Podotýkám pouze, že za účelem kontroly zkusil 

 jsem tentokráte též spůsob hydrolysy Taverne-em 2 ) navržený (O5°/ ní 

 kyselinou sírovou). Došel jsem methodou touto k syrupu cukernému, 

 jehož vlastnosti dobře se shodovaly s oněmi, jež jsem již dříve byl 

 nalezl methodou Mayerovou (ÍO /,^ H 2 S0 4 ). Jelikož práce Taverne- 

 ova méně jest přístupua, podávám některé detaily pracovní: 



50 g konvolvulinu rozpuštěno za třepáni v 375 cm 3 nasycené 

 vody barytové při obyčejné teplotě. Přebytečné baryum odstraněno 

 C0 2 , jakož i zředěnou kyselinou sírovou. V kyselém filtráte určeno 

 množství kyseliny sírové vážkově, načež přidáno tolik zředěné kyse- 

 liny sírové, že celek obsahoval as 05°/ kyseliny sírové. Roztokem 

 tímto prováděna pára vodní po 40 hodin. Na to slito od vyloučené 

 kyseliny oxypentadekanové a sírová kyselina odstraněna uhličitanem 

 barnatým. Filtrát srážen 5 cm 3 nasyc. roztoku octanu olovnatého, 



1 ) Véstník Král. Spol. nauk 1898, VIII. 



2 ) Recueil des travaux chimiques des Pays-Bas. XIII. 192, 



lř. mathematicko-přírodovědecká. 1899. 



