XX. 



O zlato- a stříbronosnosti některých 



hornin a žilovin hlavně ve středních Cechách dle 



analys vlastních vzorků. 



Podává dr. Jindřich Lad. Barví ř v Praze. 

 (Předloženo dne 14. dubna 1899.) 



Zlato a stříbro jsou prvky v kúře zemské mnohem více rozší- 

 řené nežli obyčejně se myslívá, ale vyskytují se nejčastěji jen malým 

 množstvím, oku jsouce neviditelny a obyčejnou analysou na mokré 

 cestě sotva určitelný. I zůstávají přes svoji rozšířenost přece jenom 

 kovy vzácnými. 



Hlavním sídlem zlata pokládány bývají obyčejně žíly křemenné 

 a kyzy, pak horniny v sousedství zlatonosných žil. 



Křemen žilový vůbec obsahuje téměř všude, i v puklinách roz- 

 manitého pavědu aspoň stopy zlata. Podobně Švéd Gahs prohlásil, že 

 sotva jest které nalezisko pyritu, v němžto nedaly by se zjistiti stopy 

 zlata x ). 



Mnozí již soudili, že zlato žil může pocházeti z okolních hornin 

 vyloužením, jsouc tuto původně obsaženo v rozmanitém stavu, mimo 

 jiné nezřídka i jakožto silikát. Tak soudil n. p. již Bischof ve známém 

 díle svém „Lehrbuch der chemischen und physikalischen Geologie" 2 ). 



Naproti tomu n. p. Pošepný pokládal zlato za látku, pocházející 

 ze převelkých hloubek, ježto byla prameny odtud vycházejícími na- 

 horu přinesena a tu vyloučena 3 ). 



') Prof. Bergrath Curter v. Breinlstein: Über das Vorkommen von Gold, 

 dessen Gewinnungs- und Probirmethoden. Österr. Zeitschrift für Berg- und 

 Hüttenwesen 1886, pag. *11. 



2 i Již v 1. vydání, Bonn 1855, 2. svazku 3. oddělení str. 2055—2057. 



3 ) F. Pošepný: Archiv für praktische Geologie, IL Band. Freiberg 1895, str. 481 t 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1893. 2 



