O zlato- a stříbronosnosti některých hornin a žilovin. 5 



Číslo 

 analysy 



5. Diabas ode vsi Krámů (v okolí Nového Knína), tvrdý, zacho- 



vaný, jen málo uralitovaný obsahoval - 4 g zlata na tunn. 



6. Gabbro ze Studeného °), značné uralitované, ale cizích látek 



prosté, masivní, dalo 8 g zlata a 46 g stříbra na tunu. Toto 

 gabbro místem nabývá povahy diabasové. Stlačením jeho 

 a další proměnou vzniká východní a jižní část břidlic Jí- 

 lovských, v nichžto mimo jiné kutáno bylo na zlatonosném 

 pruhu Kocouru a na coucích Halířských. V Halířích jest 

 však v kontaktu žuly překrystalováno na horninu svoru 

 podobnou, silně biotitickou. Tato 



7. s biotitem zcela čerstvým zachovaným obsahovala 06 g zlata 



na tunu. 



8. Diabas pod Mandátem proti Sv. Kiliánu, část kyzu prostá a 



od žil vzdálená, ale — ježto čerstvého diabasu není — 

 mnoho rozložená 6 g zlata, 84 g stříbra na tunu. 



9. Dioritu podobná hornina, provázející pravý Šlojíř, skoro čerstvá, 



dala stopu zlata. 



10. Táž zvětraná na hmotu zemitou a značně atmosferilieuii vy- 



loužená neposkytla žádného zlata. 



11. Serpentin (hadec) od Dobešovic 10 ) granátů prostý 10 g zlata, 



54 g stříbra na tunu. 



12. Kersantit od Krásné Hory z dolu Jindřiščina s čerstvým bio- 



titem zřetelné stopy zlata i stříbra. 



13. Zula kyzonosná, žíla ze SSV zlatonosného pruhu Cli vojenského 



u N. Knína neobsahuje žádného zlata. 



14. Rula od velkého ryžoviska poblíže Radešova na Otavě skoro 



čerstvá s drobným kyzem 1 g zlata, 29 g stříbra na tunu. 



15. Příbramská břidlice, pevná, čerstvá, drobně kyzonosná od Vě- 



trušic 0*3 g na t. 



16. Příbramská břidlice v kopci Nevadě z pokračování zlatono- 



sného pruhu Chvojenského, ale žil prostá, dosti čerstvá 

 4 g zlata, 36 g stříbra na t. 



17. Vrstva sousední, působením atmosferilií porovitá: zlata stopa, 



stříbra 24 g na t. 



9 ) Petrografícký popis: Em. Eádl : Gabbro ze Studeného. Tento Véstník, 1897 

 č. XXIV. 



10 ) Popis petrogr. : Dr. J. Barvíř: O hadci od Dobešovic. Tento Věstník, 

 1895, c. XLVI. 



