2 XXI. V. Novák a O. Sulc: 



lekulové), podruhé i podstatné vlastnosti zajímavé té látky (zejména 

 odštěpování kyslíku při rozkladu) jmenovanými chemiky i jedním 

 z nás shodně jsou vystiženy. 



Již v prvé práci své 3 ) zmiňují hollandští autoři jakožto po- 

 hnutku studia okolnost, že údaje starších pracovníků o složení elektro- 

 lytického superoxydu stříbra naprosto se neshodovaly, kdežto jim se 

 podařilo upraviti z koncentrovaných roztoků dusičnanu stříbrnatého 

 (200 g AgN0 3 na 1000 cm 3 H 2 0) látku složení jednotného, které 

 připsali vzorec 



AgN0 3 . 3 Ag 2 0. 50, 



neb 



aneb i 



AgN0 8 . 2 Ag 3 4 



AgN0 5 . 3 Ag 2 2 , 



kteréž vzorce vesměs se shodují s empirickým složením Ag 7 NO u , 

 k němuž výše poukázáno. 



V dodatku k původní práci jednoho z nás 4 ) sdělena hypothèse 

 vyslovená B. Braunerem, že jde o sloučeninu nejvyššího oxydu 

 (heptoxydu) dusíku, vzorce 



Ag, t N.,0 21 



(což jest zdvojený vzorec Ag 7 NO n o 1 atom kyslíku ochuzený), který 

 lze pojímati jakožto 



N 2 7 . 7 Ag 2 2 . 



Ve prospěch toho vzorce svědčiti se zdá ztráta 7 , 69°/ kyslíku 

 při 155°, která při vzorci Ag 7 NO n odpovídá 4 - 5 atomů kyslíku, při 

 vzorci N 2 7 . 7 Ag 2 2 však 9 atomům, po jichž ztrátě by zbyl shluk 



N 2 5 . 7 Ag 2 



totožný s poměrem 



AgNO,. 3 Ag 2 0, 



pro který v původní práci 5 ) doklady byly uvedeny, neboť zbytek po 

 prvém stadiu rozkladu superoxydu i vlastnostmi, i velmi zblízka složením 



3 ) Referát o ní jest v Berl. Ber. 29. 583. (tedy r. 1896.) 



4 ) O. Šulc. Zeitschr. f. anorg. Ghem. 12. 180. (1896). 



b ) O. Sulc. Věstník král. Spol. Nauk, 1. c. odst. 5. „analyse superoxydu'. 



