12 XXI. V. Novák a 0. Sulc: 



Předem z tabulek vesměs vyplývá, že rozklad záhřevem zave- 

 dený nepostupuje dále, když látka vrátí se do obyčejné teploty. 

 Kychlost potomního rozkladu jest řádově táž, jako rychlost rozkladu 

 původní neporušené látky za obyčejné teploty. 



Při pokuse č. 9. byla látka (obě dvě lodičky), která zprvu 

 jednu hodinu na 99° byla vyhřívána a pak 53 hod - v obyčejné teplotě 

 chována, znovu 24 hod - na 99° vyhřívána. Množství látky kleslo v obou 

 lodičkách na 9516°/ 05 kdežto pokus (č. 12.) bez přerušení dále ve- 

 dený dal po 24hodinnéin záhřevu jednou 94 # 45% po druhé 94-55%? 

 tedy středem 95*50°/ > hodnota to v podstatě blízká číslu 95* 16%. 

 Ochlazení dočasné nemá tudíž žádného vlivu na postup dissociace, 

 když teplota znovu se zvýší. Možno říci, jakoby účinky teploty jedno- 

 duše se sčítati daly. 



Názorně naznačeny jsou poměry rozkladu graficky na obr. 2. 

 Úsečkou jest čas v hodinách vyjádřený, pořadnicí množství látky 

 zbývající ze 10000%. Přímky tečkované značí množství odpovídající 

 postupně ztrátě 1 až 5 atomů kyslíku: 



tráta : 



Množství zbylé : 



Ztráta : 



o, 



98-31°/ 



1-69% 



o 2 



96-62 



3-38 



o 3 



94-92 



5-08 



o, 



93-23 



6-77 



o. 



91-54 



8-46 



Křivky limitují vesměs ku ztrátě pěti atomů kyslíku. (Diagrama 

 zkráceno pro úsporu místa). Zajímavá jest křivka znázorňující roz- 

 klad při teplotě 110°. Po ztrátě dvou atomů kyslíku jakoby se byl 

 rozklad na chvíli zastavil. 



Průsečíky přímek tečkovaných s křivkami dávají čas potřebný 

 k tomu, aby prchl určitý počet atomů kyslíku při dané teplotě. 

 Nalézáme : 



Při teplotě 78° 

 Při teplotě 99° 



ztráta X 



po době 



17-21 hod. 



» 0-2 



» » 



32-70 „ 



ztráta 1 



po době 



1-08 hod 



. o 2 



» » 



6-00 „ 



' . o 3 



» n 



20-3 „ 



. o 4 



i » 



35-3 



