8 XXV. Al. Mrázek: 



protržení blány když se dostane na venek, prvý počátek infekce 

 Rhynchélmis atd. jsem dosud nemohl sledovati. 



Děje se tudíž dle vylíčeného sporulace u naší Monocystidy zcela 

 jiným způsobem než jaký popisuje Porter. 6 ) 



Není zde rozpadnutí jádra ani t. zv. „multiple Kern Vermehrung" 

 Avšak zprávy Porterovy jsou více než pochybné, třeba že Schaudinn 

 (Zool. Centr. 1899 No. 1. p. 21.) je za správné uznával, a nejspíš 

 předčasnou kombinací ze sporého materiálu zaviněné. Dle mých ná- 

 lezů nutno do té doby dokud skutečné výminky nebudou nalezeny za 

 pravidlo uznati, že sporulace děje se vždy zcela normální mitosou. 



Zbývá nám promluviti ještě o některých detailech karyo- 

 kinese. Jak jsem již pravil v úvodu nepředstavuje pochod mitotický 

 u naší Gregariny nějaký nový typ, nýbrž přimyká se těsně k pomě- 

 rům, jakéž již odjinud pro metazoe a i rostliny jsou známy. Podrobné vy- 

 líčení těchto poměrů ponechávám si ovšem pro definitivní práci. Zde 

 se zmíním jen o některých bodech. 



Zprvu (srovn. obr. 1.) vidíme v buüce zřetelnou centrosféru 

 Tato dává vznik prvému vřeténku. Avšak brzo, když jádra se zmno- 

 žila a zároveň zmenšila, pochod tvoření se karyokinetického vřeténka 

 se poněkud pozměňuje. Vedle odpočívajícího jádra nevidíme nějaké 

 zřetelné centrosféry, nýbrž pouze na dvou pólech jádra těsně u blány 

 jaderné nepatrné nahloučení plasmy, zdánlivě jen stluštění blány ja- 

 derné, od něhož vychází radiace do okolní plasmy, zřetelná sice, ale 

 celkem nepatrná. Další postup jeví se v tom, že toto nahloučení 

 plasmy (centrosféru představující) se poněkud zvětší a že od něho 

 vycházející radiace počne se i jeviti uvnitř jádra jinak ještě zcela 

 normálního, (srov. obr. 6.) Posléze se tato vlákna seřadí k utvoření 

 skutečného vřeténka uvnitř blány jaderné. Centrosféry zůstávají celkem 

 dosud nezměněny a chromosomy seřadí se v aequatoru. Počet jejich 

 a způsob jich štěpení atd. nemohl jsem dosud pro nepatrné rozměry 

 jader bezpečně stanoviti, ale zdá se, že jest počet jich dosti malý. 

 Teprve když jest vřeténko úplně vyvinuto počne mizeti blána jaderná 

 a vřeténko protahuje se do délky. V mnohých případech bývá toto 

 protažení dosti značné a pozdější stadia tudíž velmi štíhlá a dlouhá. 

 Současně nyní počíná vzrůst sféry, jež dosahuje největšího rozvoje 

 v době rekonstrukce nových jader dceřinných, jež do zvětšených 

 centrosfér vnikají. Základ nových dceřinných centrosfér uvnitř ma- 



6 ) Porter F. J. : Two new Gregarinida. Journ. of Morphology 14. 1897 p. 

 -13. 3. PÍ. 



