14 XXVII. J. N. Woldřich: 



Z patrové vrstvy „Šobrů" : 

 Isocardia, jádro podoby a velikostí I. sublunulata ďOrb. 

 Exogyra, nejspíše columba Goldf. ; jádra hromadně seskupených men- 

 ších exemplářů, největší délky 32 cm. 

 Catopygus, sem řadí Cl. Schlüter jemu zaslaný nezřetelný zbytek. 



d) StratigraficM poměry. 



Petrografická povaha pískovce „stěny spodní" odpovídá úplně 

 pískovcům Peruckým dosud popsnným a jelikož i zbytky v ní obsažené, 

 totiž Oncopteris a Séquoia, nasvědčují též dosavadnímu stupni Peruc- 

 kému, nemůže býti pochybností, že stěna tato i pod ní spočívající 

 „stěna tvrdá" (VIL), jakož i uhelnaté lupky podkladu jejího, stupni 

 tomuto náležejí. 



Z téže „stěny spodní" pocházejí však zbytky Pinna decussata, 

 z horizontu tohoto do sa v ad neznámé; na můj opětný dotaz sděluje 

 mi pan Jos. Erben, že je tu každá pochybnost vyloučena, že zbytky 

 ty vlastnoručně vydobyl z balvanu této stěny k jistému sochařskému 

 účelu určenému. Mezi tiskem tohoto pojednání sděluje se mnou pan 

 Jos- Erben, že s téže stěny vydobyl další exempláře téže skame- 

 néliny. 



Stojíme tudíž před zjevem záhadným. Perucké pískovce připisují 

 se posavad sladJcouodním usazeninám, a zde setkáváme se zbytky 

 mořskými. Náleží tudíž naše „stěna spodní", ač obsahuje Oncopteris 

 Nettvalli k usazeninám mořským, a sice bud se připojuje k stupni 

 Korycanskénm, z něhož A. Fric 8 ) Pinna decussata již uvádí, aneb čí- 

 táme-li jí dle dosavadního zvyku, řídíce se zbytkem Oncopteris, ke 

 stupni Peruckému, není alespoň pískovec nad Peruckými lupky spočí- 

 vající původu sladkovodního, nýbrž mořského, a zbytky jako: Onco- 

 pteris a Séquoia, i jinde se v něm vyskytující, dostaly se tam záplavou. 

 Známo, že i dnes sladké vody zanášejí kusy dřeva a jiné zbytky da- 

 leko do moře. Sladkovoclnímu stupni Peruckému mohla by zde náležeti 

 snad jen „tvrdá stěna", totiž 0*8 m mocná vrstva tvrdého pískovce 

 přímo nad lupkem spočívající, avšak dle povahy, svého uložení a vše- 

 obecného poměru bude taktéž původu mořského. 



V patře „spodní stěny" spočívající vrstva „spálené stěny" při- 

 pojuje se úzce k „stěně spodní" ; následující v patře „houbovitá stěna" 

 obsahující Pecten aequicostatus a šišku Zamia nasvědčuje stupni Kory- 

 canskénm. Z následující „velké stěny" petrograíicky „spodní stěně" 



8 ) A. Fric: „Bělohorské a Malnické vrstvy" str. 87. 



