Miocéu moravský. 25 



přikládati takové důležitosti, jakou Kzehak v ní zří a sobě přeje, 

 aby i jiní ji tam viděli. 



Jak jsem se již dříve zmínil, otázka o aequivalenci písků moř- 

 ských mezi Brnem a Vejhonem židlochovským s grundskými bude 

 dotud sporná, pokud se v nich někde nenalezne zvířena dosti bo- 

 hatá, poskytující všechny vlastnosti, jež požadujeme od zvířen téhož 

 stupně, vyvinuvších se v různých oblastech. Že to nebude věcí snad- 

 nou, dokazuje okolnost, že máme až dosud skromně zpráv o zvířené 

 písku rebešovického, přes to, že jest od roku 1883 znám a spor 

 o jeho příslušnosti stratigrafické od roku 1893 se vleče. 



Mou snahou bylo od prvopočátku, přispěti svou prací k jeho roz- 

 řešení. Nešlo mi, aniž mi někdy běželo o to, abych oponoval názoru ně- 

 kterému, ať již kýmkoli vyslovenému, jen proto, že byl vysloven. Taky 

 není mým zvykem přitakovati někomu, zdá-li se mi, že důvody jeho 

 jsou správnější a jasnější, než důvody oponentovy. Též sep. A. Rze- 

 hak velice mýlí, domnívá-li se, že p. dr. A. Bittner měl nějaký vliv 

 na můj úsudek o stáří oukophorových písků ivančických a brněnských. 

 Na konec pak podotýkám, že vědecká práce nemá oplývati jen slovy 

 a názory, nýbrž důkazy mají v ní v první řadě převažovati, a jme- 

 novitě p. A. Rzehak měl by býti přesvědčen, že, kdo pochybuje třeba 

 i o jeho názorech, má zajisté nejen slova, ale též důkazy, i když 

 zrovna o nich nepíše. 



Na neogenovém ostrůvku rebešovickém jsou, jak již v letech 

 1883. A. Makowský a A. Rzehak na geologické mapě okolí brněn- 

 ského správně vymezili, sliny, a písky vyvinuty, leč též litavský vá- 

 penec se tam vyskytuje, který je vložen do slinu a jemu pod- 

 řízen. Písky vynikají na den severně vesnice v mírném svahu, sklo- 

 něném do roviny údolní, a lze je tam sledovati až za křižovatku, kde 

 silnice křižuje se s cestou, běžící od železné dráhy do Modřic. Sliny 

 i litavský vápenec zjistil jsem pěkně odkryté při muce na severním 

 konci vesnice a následoval je kus cesty severovýchodně za ves, dále 

 celou vesnicí až za její jižní konec, kde písky vystupují opět na den. 

 Litavský vápenec je do slinu vložen, písky pak, jak se zdá, podestý- 

 lají slin, leč nikde jsem nenalezl odkryt hlubší, v němž by bylo 

 možno pozorovati uložení a sled vrstevní. 



V seznamech níže umístěných jsou zvířeny z písku a slinu re- 

 bešovického. Fossilní materiál v píscích tamějších nasbíral severně 

 za vesnicí p. Fr. Slavík, assistent mineralogie při české universitě 

 v Praze, na svých pochůzkách miocénem střední Moravy a odevzdal 

 mi jej ochotně ku zpracování, za což mu zde vyslovuji upřímný dík. 



