Miocén moravský. 33 



Cerithiiim sp. 



Maličká ulita 7 mm vysoká, 3 mm široká, o šesti závitech, 

 z nichž pět je ozdobeno řadami tupých hrbolků; šestý závit, embry- 

 onální, je hladký. Dvě řady hrbolků, souběžných se švy ostrými a 

 hlubokými, sedí na závitech. Hrbolky ty jsou tak umístěny, že leží 

 těsně při švech a jsou pod sebou v kolmých řadách. Dolní příčná 

 řada hrbolků je vyvinuta jen na mladších závitech. Již z tohoto struč- 

 ného popisu je zjevno, že ulita přítomná má závažné znaky společné 

 s druhem C. nodoso-plicatum. Zda-li mu přísluší, nebo v jakém 

 vztahu je k němu, nelze mi okamžitě rozhodnouti; materiál můj 

 úsudku podobného nepřipouští. 



Cerithium scabrum Olivi. 



Zajímavý tento druh, jehož ulity jsou ve slinu steinabrunnen- 

 ském značně rozšířené a vyskytují se na některých místech u velkém 

 množství, mimo to jsou domovem v badenském jílu, byl v rebešovic- 

 kém písku zjištěn v jednom exempláři pěkně zachovaném, jehož 

 úhrnný ráz rovná se rázu typických jedinců jak z jílu badenského a 

 boračského, tak i z jílu steinabrunnensko-drnovského. 



Turritélla turris Brocc. 



Je v rebešovickéin písku ze všech druhů nejobyčejnější. Rzehak 

 zjistil jej tam rovněž. Ulity převážně pěkně zachované, leč taky po- 

 škozené, zvlášť na ústí; mimo to mají některé vnější skulpturu silně 

 setřenou. Naproti tomu shodují se zcela s jedinci jak z faciès pískové, 

 tak i jílové a slínové. 



Delphinula sp. 



Zaznamenávám tentokráte toliko přítomnost tohoto zajímavého 

 druhu. Popis ponechávám si na dobu příhodnější, až budu míti bo- 

 hatší materiál. 



Scalaria torulosa Brocc. 



M. Hoeenes uvádí tento druh z jílu badenského a voslavského. 

 A. Rosiwal poznal jej v písku potzleinsdorfském, já pak objevil 

 jsem ho v jílu boračském. I v písku rebešovickém jest zjevem asi 

 řídkým, bylať tam až dosud toliko jedna jeho ulita objevena, leč 

 pěkně zachovaná, přísluší dospělému individuu. 



Natica helicina Brocc. 



V rebešovickém písku zjistil ji poprvé Rzehak; v pojednání 

 z roku 1889 podotýká, že rebešovické ulity tohoto druhu nejsou ty- 



Tř. mathematicko-přírodovědecká 1899. 3 



