Miocén moravský. 35 



Dentalium tetragonum Brocc. 



Dva exempláře pěkně zachované. Též Rzehak objevil ulity tohoto 

 druhu v rebešovickém písku. Velikost ulit taméjších rovná se zcela 

 velikosti ulit známých z jílu boračského, z písku pótzleinsdorfského 

 a slinu žicllochovskému. 



Dentalium entalis Linn. 



Ulita předložená je typická, proto není třeba pochybovati o jsouc- 

 nosti tohoto druhu v rebešovickém písku. Význačná je nejen tvarem, 

 dále příčným průřezem, ale i povrchem, který jest lesklý a hladký. 



Dentalium fossile Linn. 



Tři ulity dosti dobře zachované. Podélná jemná žebra stejně 

 silná táhnou se od zadku až k ústí, jsou dosti nezřetelná, jakoby 

 odřená. 



Balanidae. 



Bál anus sp. 



Nalezeno laterale a carina, obé pěkně zachované, ale přes to 

 není možno určiti, kterému druhu příslušejí. 



Pisces. 



Oxyrhina xyphodon Agass. 



Zub neporušený, zcela shodný s oněmi jež se vyskytují v jílu 

 walbersdorském v Uhrách. 



Plantae. 



Nullipora ramossissima Rss. 



Maličký úlomeček, na němž je dobře možno vypozorovati, pokud 

 se rovná úlomkům tohoto druhu ze slínů vložených do litavských 

 vápenců. 



Přes to, že zvířena rebešovického písku obsahuje dnes 12 různé 

 druhy, tož přece se neodvažuji o ní říci, že přísluší grundskému 

 zvířennému typu. Naproti tomu tvrdím, že grundský zvířenný typ ne- 

 liší se zásadně od zvířen, které byly do dneška zaradovány do oblastí 

 litavského vápence a kladeny na úroveň zvířeny steinabrunnenské. 

 Ze má s nimi mnoho vlastností společných, je na bíledni. Jednu věc 



3* 



